BIIIANG TILL K. SV. VET.-AKAI). HANDL. BAND 0. N:0 16. 47 



under sommaren och äfveu under vintern utströmma från is- 

 blinken och remnor i den samma, förorsaka i fjordens innersta, 

 temliofen trånija del en kraf"ti<]^ vtströmnino- hvilken ijenom sin 

 friktion mot de underliggande lagren framkallar en reaktions- 

 ström af jemförelsevis varmt och salt vatten från fjordens 

 djup. 



]\Icd anledning af det egendomliiia temperaturförhållande^ 

 som tyckes ega rum i Here grönländska fjordar, bör det vara 

 af intresse att känna salthalten af olika horisontala vattenlager 

 för att med säkerhet kunna afgöra, om någon rubbning är att 

 befara. Såväl de af Jensen ') och Hammer -) som af mig med 

 areometer gjorda bestämningarne visa i flere serier, att man i 

 hvilket ögonblick som helst skulle kunna vänta sig en om- 

 irestaltninff. Men areometern kan ei wifva nåo-ot afoörande 

 vitnesbörd, när differenserna äro små. Visserligen tala de för- 

 haudenvaraude areometerbestämningarnc för en med djupet 

 tilltagande salthalt, men o-anska måncra undantao- finnas. Der- 

 emot tyckas de af mig gjorda klorbestämningarnc ^) aflägsna 

 hvarje tanke på oregelbundenheter, och de af titreringarnc 

 beräknade saltprocenterna visa samtliga en med djupet stadigt 

 växande salthalt. Följande serier kunna anföras. 



N:o 91. N:o 92. N:o 93. N:o 94. N:o 95. N:o 9G. 



Djup O 5 30 75 125 225 



Temp. +9°, 2 +o\3 — 0",2 — 0%5 — 0%3 -f-0%6 



Salthalt 2,931 3,242 3,26'.i 3,302 3,334 3,39» 



N:o 110. N:o 111. N:o 112. N:o 113. N:o 98. 



Djup O 75 150 300 5(50 



Temp.... +1%3 O — 0°,4 +V,4 +r,8 



Salthalt 1,910 3,284 3,322 3,401 3,4.1. 



Xärmast ytan äro differenserna stora, men blifva i de djupare 

 laofren försvinnande små. Detta förhållande är åskådligare fram- 

 stäldt genom kurvorna på taflan V. 



Men det är naturligen ej tillräckligt, att salthalten växer^ 

 den måste äfven växa så mycket, att den tillökning i specifik 

 vigt, som det kallare vattnet genom en lägre temperatur er- 

 hållit gent emot det underliggande varmare vattnet, motvägcs 

 af salthaltens tillväxt med djupet. För att få klarhet härut- 



') Medd. om Gröol. H. 2, s. 138 och 207. 



2) Medel, om Grönl. H. i, s. 30. 

 3-\ 



^) Se tabellen på sid. 40—43. 



