BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HaNDL. BANU. 0. N:0 17. 15 

 H., 3 1,86 2,23 2,03. 



Sj (34 39,75 39,5 6 — 



o"... 16 9,94 - — 



c., 36 22,30 22,42 22,3 7. 



N3 42 26,0 9 25,8 3 — 



161 100,00 — ^^ 



Syran löses lätt i alkalior och äfven i ammoniak, i den 

 senare dock liksom cyanursyran vida svårare än trithiocyan ur- 

 syran. Med ammoniak bildar syran ej heller någon fast för- 

 ening utan utkristalliserar derur i oförändrad form. 



Uppvärmes dithiocyanursyran med utspädd salpetersyra, så 

 inträder, när temperaturen blir tillräckligt hög, en liflig reak- 

 tion och syran gulfärgas. Det hela afdunstades på vattenbad 

 till torrhet. Återstoden består af cyanursyra, svafvelsyra samt 

 något svafvel. 



Uppvärmes dithiocyanursyran med conc, saltsyra till 130% 

 så sönderdelas densamma glatt i cyanursyra och svafvelväte. 



Upphettas syran mellan ett par urglas börjar den att subli- 

 mera innan den smälter. Vid upphettning på platinableck 

 förflygtigas den under utveckling af en hvit rök och en lukt, 

 som samtidigt erinrar om svafvel och cyan. Vid upphettning 

 i destillerkolf till 360' afgifver syran bland annat kolsvalla och 

 en melamliknande kropp återstår, som dock icke är analyserad. 



Oxycyaimrbisuljid. 



Försättes en kall utspädd lösning af syran med jodlös- 



niug, så uppkommer för hvarje tillsatt droppe af jodlösningen 



on hvit grumling, som att börja med försvinner vid omrörning. 



Efter oxidationen återstår på bottnen ett hvitt pulver, som 



under mikroskopet synes såsom väl utbildade oktaederliknande, 



glänsande kristaller. Vid oxidationen åtgår på 1 m. af syran 



omkring 2 at. jod och oxidationsprodukten skiljer sig från 



syran derigenom, att den innehåller blott Y, af dennas väte- 



halt. Dess formel måste sålunda vara 



S., 

 (CN)3 OH 



eller delvis en bisulfid, delvis en hydroxylförening. Föreningen 

 i fråga är mycket obeständig. Behandlas den med kokande 

 vatten, sönderfaller den i svafvel, svafvelväte och cyanursyra. 



