BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. IIAKUL. BAND 9. ^:0 17. 17 



0,4615 gr. gaf 0,3765 gr. PbS04 = 55,73 pct Pb; för 

 PbHS.^OC3N3 ber. Gl,<)7 pct Pb. 



III. Cyanursyrans konstitution. 



Af föreliggande undersökning synes nu följa, att cyanuv- 

 syran verkligen är en oxysyra och ingen imidförening, hvilket 

 senare antagande numera torde vara det allmännaste. 



Af cyansyrans båda polymera föreningar — cyamelid och 

 cyanursyra — är det uteslutande den senare, som uppkommer 

 såväl af cyanurklorid som af trithiocyanur- och dithiocyanur- 

 syra samt deras salter och eterartade derivat, och det enligt 

 metoder, hvarigenora i andra kroppar gruppen hydroxyl ingår 

 i stället för andra komplexer. I sina egenskaper öfverens- 

 stämmer den också mycket med nämda thiosyror, h vilka 

 otvifvelaktigt icke äro imidföreningar. Cyanursyrans utpräg- 

 lade karaktär af syra förklaras äfven bäst genom att antaga, 

 att densamma innehåller hydroxyl. Liksom cyanurkloriden lätt 

 öfvergår i cyanursyra, så kan omvändt cyanursyra liksom andra 

 oxyföreningar med fosforpentaklorid öfverföras i cyanurklorid, 

 såsom Beilstein har visat. Cyanurklorid, cyanursyra och 

 cyanursulfhydrat äga alldeles samma inbördes sammanhang med 

 hvarandra som hvilken annan klorid, sulfhydrat och oxyför- 

 ening som helst af samma radikal, då de enligt fullkomligt 

 identiska metoder kunna öfverföras i hvarandra. 



Det vigtigaste skälet för uppfattandet af cyanursyran så- 

 som imidförening är, att cyanursyradt kali vid destillation med 

 etersvafvelsyradt kali ger cyanursyrad etyleter (isoföreningen), 

 äfvensom att cyanursyrad silfveroxid i digestion med jodetyl 

 vid högre temperatur ger samma förening. Emellertid är här- 

 vid att märka, att dessa reaktioner försio-cfå först vid höo^ 

 temperatur. Det kan sålunda mycket väl vara fallet, att vid 

 dessa reaktioner den normala etern verkligen primärt uppstår, 

 men i följd af den höga temperaturen straxt öfvergår i isoför- 

 eningen. Normal cyanursyrad metyleter öfvergår också såsom 

 HoFMANN visat i motsvarande isoförening vid destillation, hvilket 

 också är enligt Mdlder fallet med den normala etyletern. 

 Uppkomsten af isoföreningen vid eterificering af cyanursyra 

 kan derför så mycket mindre gälla som bevis för cyanursyrans 

 egen konstitution, som äfven under förutsiittning att den uor- 



2 



