BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HAND!,, B. 3. N:0 2. 9 



iiaude art, hvilken gråvacka bildar den yngre delen af serien 

 (sid. 294). 



Det andra försöket till en delning af Sveriges urforma- 

 tion i bestämda geognostiska grupper gjordes af Prof. A. 

 Erdmann. Efter att som medarbetare vid nyssnämnda under- 

 sökning under åren 1841 — 48 liafva samlat en rik erfarenhet 

 inom våra flesta provinser ^), men från arbetet sjelfmant af- 

 lägsnat sig till följd af stridiga geologiska åsigter med dess 

 ledare, hade Prof. Erdmann tillfälle att äfven under de föl- 

 jande åren ända till sin död 1869 fortsätta sina studier i denna 

 riktning. Från år 1858 var det, såsom ledare för den på 

 Statens bekostnad började geologiska undersökningen, han i 

 ordets egentliga bemärkelse egnade sitt lif åt dessa forsk- 

 ningar. Ehuru sålunda utrustad med en högst ovanlig känne- 

 dom om sitt fäderneslands kristalliniska urbergarter, var det 

 likväl först år 1868, som han i "Bidrag till kännedomen om 

 Sveriges Qvartära bildningar" på en liten öfversigtskarta (tab. 

 II) framställde sina åsigter om nämnda bergarters gruppering. 

 Han delar der urformationen uppifrån — nedåt uti: 

 Tritogena 

 Devte7'ogena och 

 Protogena bildningar. 



Till de protogena hänföras östra Sveriges (såsom typer 

 Södermanlands) gråa och röda gneiser; till de devterogena 

 vestra Sveriges röda (inclus. underordnade gråa), mestadels 

 s. k. jerngneiser; till de tritogena deremot de mikrokristalli- 

 niska bergarterna, alltså "eurit", hälleflinta, qvartsit, urler- 

 skifFer m. fl., då dessa hvar för sig eller tillsammans bilda 

 sjelfständiga aflagringar och icke äro att anse som blott under- 

 ordnade lagrer inom gneiserna. Förnämlio-ast genom erfaren- 

 heten på Dalsland visade sig dessa sist nämnda bildningar 

 sannolikt kunna sammanfattas såsom en yngsta afdelning 

 inom urformationen. Några tydliga bevis härför inom andra 

 delar af landet voro då likväl icke framlagda. Rörande för- 

 hållandet mellan de protogena och devterogena var Erdmann 

 mycket tveksam. Tydligen var detaljundersökningen då ännu 



') Af Erdmann ensam undersöktes hela Stockholms, __ Nyköpings, Linkö- 

 pings. Bohus, Kalmar och Blekinge län, jemte Öland och Gotland 

 samt en god del af Ångermanland, men af honom i förening med 

 Forsseli.es en stor del af Upsala. Jönköpings, Kronobergs, Karlstads 

 och stora Kopparbergs län samt större eller mindre delar af Herjeå- 

 dalen, Jemtland och Vestergötland. 



