BXHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 3. N:0 2. 11 



'1. "Grå gneis, innehåller kalkstenar, men först i sin öfre 

 del"; 



1. 'Jerngneis, iunehållor livarken kalkstenar eller malmer". 



Denna indelning står i bestämd strid med både FoBS- 

 SELLEs' ocli Erdmaisns, hvad beträffar gneiserna, men i öfver- 

 ensstämmclse med den sednares, livad beträffar de mikro- 

 kristalliniska bergarterna, som här likväl delas i två skilda 

 grupper (5 och 4). Förnämsta afvikelsen röjes i åsigten om 

 eneisernas åldersförhållande. Erdmanns devteroo-ena intaga 

 här den lägsta nivån i stället- för de protogena och dessa 

 sednare delas likasom af förecfående författare i röda och o-rå, 

 men af hvilka den röda anses vara vngre än den gråa. Enligt 

 F0BSSELLE8 skulle, som förut nämndes, det motsatta förhållan- 

 det ega rum. 



Antagandet af jerngneisernas höga ålder svnes i allmänhet 

 vinna bekräftelse och den devterogena bildningens förläggande 

 till en lägre iiivå än den protogena är således säkerligen fullt 

 berättioradt. Den röda och gråa orneisens förhållande till hvar- 

 andra inom Östra Sverige synes deremot vara ett annat, än 

 det af Törnebohm antagna. Detta antydes såväl af hans ord- 

 nino;sfölids i detta hänseende ring-a öfverensstämmelse med 



OJ o 



den genom detaljundersökningen vunna erfarenheten, som 

 ock' genom den förnyade granskningen af de profiler, på hvilka 

 nämnda ordningsföljd grundats och hvarest förhållandena, 

 såsom längre fram visas, synbarligen lättast tvdas just i en- 

 lighet med nvssnämnda erfarenhet. 



Då här nu kommer att framställas en i vissa fall afvi- 

 kande uppfattning och detta kan svnas förhastadt, när det 

 gäller en svår fråga, öfver hvilken så nvligen tvä skiljaktiga 

 utredningar blifyit offentliggjorda, så finner detta sin för- 

 klaring uti beskaff'enheten af de arbeten, hvarmed jag var 

 sysselsatt under förra hälften af sommaren 1873. I planen 

 för den vetenskapliga resa, jag då med statsbidrag gjorde till 

 sydvestra Europas bergstrakter, ingick nemligen såsom ett 

 önskningsmål att äfven söka utforska, huruvida det resultat, 

 till hvilket undersökningen af Sveriges urberg syntes mig 

 leda, i någon mon bekräftades af förhållandena på mera af- 

 lägsna trakter samt till hvilken grad en öfverensstämmelse 

 mellan bergarterna sjelfva gjorde sig gällande. Redogörelsen 

 för dessa jemförande undersökningar är ändamålet med denna 

 uppsats; men till en sådan jemförelse hör i främsta rummet 



