12 D. HUMMEL, OM SVERIGES LAGRADE URBERG. 



en framställning af de svenska förhållandena. Dervid har an- 

 setts lämpligt att först något närmare skärskåda våra egna 

 mera vigtiga struktnrvarieteter bland bergarterna samt dessas 

 lagringsförhållanden, innan den större eller mindre öfverens- 

 stämmelseu med utlandet framlägges. Inom Sverige har jag 

 genom sammandragande af den "Geologiska undersökningens" 

 arbeten sökt i någon mon vinna den styrka för bevisningen, 

 som endast en mäno-d iakttaofelser kan skänka. Det är också 

 af intresse att finna, till hvilken enkelhet i uppfattningen af 

 våra invecklade förhållanden en sådan sammanställning leder. 

 Ofver "Undersöknino^ens" fältarbeten lemnas en öfversigft 

 i den bifogade karta, pa hvilken de ännu så godt som okända 

 trakterna blifvit lemnade utan färg. Endast der detaljunder- 

 sökningen framgått äro konturer mellan bergarterna uppdragna 

 samt färoferna ostreckade. 



I öfverensstämmclse med det gamla bruket äro de egent- 

 liga gneiserna här till en början, vid beskrifningcn, delade i 

 röda och grå. Derefter redogöres för en grupp af uti de 

 förra inlagradc, till färgen mera obestämda, gneiser. 



De röda giwiserna igenkännas på en köttröd eller blekröd 

 fältspat (ortokhis), hvilken på ett mångfaldigt sätt är samman- 

 vuxen med blågrå eller rödbrun qvarts samt grön eller brun 

 Oflimmer. I denna blandnino- tillkomma äfven vanligen mindre 

 korn af en ofärgad och klar, eller smutsgul och oklar fält- 

 spat (oligoklas). Bland öfriga beståndsdelar må här anföras 

 mugnetit, i form af större eller mindre enstaka korn och 

 klumpar ^). Hornblende ingår ofta som en inom stora sträckor 

 men isynnerhet inom vissa lager ingredierande beståndsdel. 

 Stundom intager då hornblendet glimmerns plats. Tillsam- 

 mans med hornlilendet förekommer oftast en hvit, triklinisk 

 fältspatsart i ganska stor mängd. Såsom tillfälliga bestånds- 

 delar kunna anses granat, cordierit, orthit m. fl. mineraler. 



') Dess förekomst har alltid ansetts som tillfällig, raen att så icke är 

 förhållandet, kan man. på grund af dess sannolikt stora beroende af 

 det röda färgämnet (jernoxid) i bergarten, vara berättigad antaga. 

 Mikroskopiska undersökningarne lemna i detta hänseende vissa be- 

 lysningar. På de ställen, der magnetiten förekommer i anmärknings- 

 värd mängd, har bergarten erhållit numuet jernr/ncis, (magnetitgneis); 

 FORSSELLES gifver dock detta namn en långt vidsträcktare betydelse, 

 än man i senare tider ansett lämpligt. I denna uppsats är ett när- 

 mande till den äldre åsigten gjordt. 



