1-4 B. HL^MMEL, OM ^VEKIGKS LAGKAUE URBERG. 



terna, likväl i genetiskt hänseende möjligen kan ega något 

 gemensamt med de sednare. Men, om så är, då måste den 

 också tänkas hafva ntöfvat på gneisbildningen sjelf ett vä- 

 sentligt inflytande, för så vidt man får döma efter förhållan- 

 det mellan med hvarandra samtida massformiga och skiktade 

 bergarter inom långt yngre formationer. Till en början torde 

 således här vara af vigt att veta, huruvida granitgneisen före- 

 kommer på olika nivå inom urformationen, eller icke, och i 

 förra fallet på hvilka nivåer eller inom hvilka bergarter. 



Den wranitartade röda trnciseu har med uåcrot vexlande 



o c o 



»roflek en sfanska betvdande utbrednin»', särdeles inom vestra 

 Sverige, bildande der stora linsformiga fält, omgifna af mera 

 tydligt skifriga och skiktade gneiser, såsom på södra, vestra 

 och norra sidan af Yenern, men äfven i Nerikes södra och 

 östra del samt i Vestmanland. På Kolmorden och dess fort- 

 sättning mot N.W. framträder den mera sällan. I yttersta 

 delen af Utö nordöstra skärgård synes den deremot vara rå- 

 dande, likaså utanför Karlskrona. Sannolikt har den äfven 

 ganska stor utbredning i nordligaste delen af Sverige. 



Var. 2) röd öyoiiyneU, der i en finare grundmassa ligga 

 inströdda, i parallela rader, ovala, röda eller blekröda fält- 

 spats-individer, tydligt afsöndrade från hvarandra. Grund- 

 raassans fiirg och beskaffenhet är mycket vexlande allt efter 

 de konstituerande beståndsdelarne. Ofta utgöres den af en 

 mer eller mindre mörkt grönfärgad glimmermassa, något för- 

 orenad af blå qvarts. På vissa trakter ser man den också bestå 

 af qvarts, röd eller grå fältspat samt mörk glimmer i fin 

 blandning. I förra fallet äro också fäitspats-ögonen i all- 

 mänhet mera skarpt begränsade; då storleken dertill vexlar 

 från en half till tre tum i längsta genomskärningen samt 

 deras köttröda färg låter dem bjert framträda i den mörka 

 glimmermassan, såsom på Dal och i sydvestra Vermland, har 

 man .den praktfttlla typen för denna art gneis. I en fältspats- 

 rik ffrundmassa deremot framträda de då vanligen endast 

 blekröda fältspats-utsöndringarne icke så tydligt. Denna va- 

 rietet är allmännast och förekommer ofta inom röda gneisen 

 såsom ganska mägtiga och vidsträckta lager eller linser, 

 exempelvis inom Vermland, Dal, Vestergötland, Småland m. fl. 

 Sannolikt måste äfven hit hänföras den betydande ögongneis- 

 artade bildning, som upptager en stor del af Östra Blekings 



