24 D, HUMMEL, OM SVERIGES LAGRADE URBERG. 



niga varieteter (röd och grå "eurit", "euritqvartsit"). Till det 

 sednare, eller argillitlaget ^), böra hänföras lergiimmerskifFer, 

 chloritskiöer och urlerskiöer (argillit) jemte dit hörande mörka 

 hälleflintor eller hälleflintskiffrar. 



Qvartsitlag-et. 



Var. 1) röd liälleflinta är en tinkornig till tät bergart 

 med ett mer eller mindre flintlikt utseende samt köttröd till 

 rödbrun färg. Dess beståndsdelar äro qvarts, glimmer och 

 fältspat likasom hos gneiserna; men qvartscn synes i allmän- 

 het vara den öfvervägande beståndsdelen. Då glimmern före- 

 finnes i större mängd erhåller bergarten en ofta tydligt ut- 

 präglad skifrighet och förlorar dermed också det annars ganska 

 utmärkande "skäliga brottet". 



Ej sällan äro i en sådan tät grundmassa inväxta korn af 

 qvarts eller kristaller af röd fältspat, hvilka gifva bergarten 

 ett porfyrlikt utseende. Denna varietet breder ut sig till 

 stora fält inom Småland, Nerike, Dal, Vermland, Dalarne, 

 Jemtland och Lappmarken ^) (i allm. i vestra Sverige). 



I närmaste samband med denna bergart förekommer en 

 röd, kornig, A^anligen ej så hård bergart med sandstenslikt 

 iitseende, hvilken i vissa fall ej lämpligen kan kallas liälle- 

 flinta. För denna och vissa andra till strukturen lika berg- 

 arter har under 4 års tid namnet "eurit" inom geologiska 

 byrån varit användt. Då likväl detta namn icke, som man 

 en tid kunde ha anledning tro, öfvergifvits af Fransmännen ^) 

 utan allt mer börjar användas, men städse i en, man kunde 

 säga, rakt motsatt betydelse till den, namnet hos oss erhållit, 

 så återstår väl rätteligen ej annat, än att i skrift utesluta 

 detta namn för att undvika missförstånd. Ett namn behöfvcs 

 likväl för att lätt och enkelt kunna omnämna sådana varie- 

 teter; men då såväl "granulit" och "weisstcin" som "leptynit". 

 hvilka annars i viss mon motsvara vår "eurit", alla hafva en 

 för våra förhållanden icke lämpligen begränsad betydelse, 



') Namnet argillit är ii])ptaget efter Forsselles. Dess användning 

 kan här anses berättigad, då det är inom denna afdelning urler- 

 skiffern (argillit) egentligen erhåller någon ntveckliug. 



^) Senare anmärkning. 



^) Det lär nemligen vara föreslaget af d"AUBUlSSON i början af detta 

 århundrade. Härledningen är sannolikt från fi\H'ro,-. lätt fytandc, 

 med afsecndc på den namngifna bergartens smältljarhet. Dermed 

 menas i allmänhet en något kornig porfyrgrundmassa. således en 

 fjångjormigt uppträdande bergart. 



