42 D. HUMMEL, OM SVERIGES LAGRADE URBERG. 



art, som på östra Dal vexellagrar med den röda hälleflintan 

 samt äfven öfverlagrar denna och N. om Billingsfors m. H. 

 ställen når en ganska stor utveckling^), så bör den gråa gnei- 

 sen intaga sin plats mellan denna gråa leptit och »jerbognei- 

 sen» samt mot öster helt snart utkila -). Detta skall sanno- 

 likt bestämdare kunna ses inom sydvestligaste Vermland. 



I stort sedt torde således intet hinder möta för antagande 

 af följande ordning, nedifrån räknadt: 7'öda yneiser (med in- 

 lagringar af kroppfjällsgneis och jerbogneis), cjrå gneis och 

 liälleflinta (röd och grå, med leptit). 



Ofvergå vi nu till de mikrokristalliniska bergarterna på 

 Dal, så kan deras ordningsföljd synbarligen lättast bedömas 

 inom området för bladen »Baldersnäs» och »Åmål», der de ära 

 fullständigast utvecklade. Af de der gjorda noggranna un- 

 dersökningarne framgår, att löd liälleflinta bildar den äldsta 

 afdelningen af denna grupp. Derofvanpå lagra sig grå och 

 grön »eurit» (ofta en liälleflinta) och grönskiffer samt högst 

 upp en grå lerskiffer. En hvit eller ljusgrå qvartsit finnes 

 äfven, hvilkens plats inom bl. ))Baldersnäs)> synes vara uti 

 eller nära intill röda hälleflintan samt inom bl. »Åmål» uiider 

 den traktens »gröna eurit». Der saknas lerskiffern. På flera 

 ställen inom bl. »Baldersnäs» öfvergår den röda hälleflintan 

 uppåt till en grå leptit och svart liälleflinta (med röd fält- 

 spat) samt vidare till grå lerskifter. Detta förhållande anty- 

 der, att qvartsiten äfvensom den gröna »euriten» och grön- 



skiffern der blott äro oansenliofa eller föga konstanta bild- 

 el o 



ningar, ehuru de inom bl. »Åmål» hafva en betydande ut- 

 veckling och der också genom konglomerater och struktur- 

 vexlingar erbjuda ett särskildt intresse. 



Lagerföljden på Dal (med norra Bohuslän) åskådliggöres 

 i vidstående träsnitt, nästa sida. 



I sydceiitra Vermland ses fortsättningen på de bildningar, 

 hvilkas lagriugsförhållande på Dal nyss beskrifvits. Kroppe- 

 fjällsgneisen och jerbogneisen upphöra här snart, i det de ut- 

 kila i de öfverallt sedan rådande röda gneiserna. Korniga 

 hälleHintor (leptit), såväl röda som grågröna och gråa, träffas 



') Dessa gråa leptiter äro på kartan (bl. Baldersnäs) sammanförda med 

 jerbogneisen. med hvilken de dock på vissa ställen bilda skarpa kon- 

 takter (jfr. beskrifningen sitl. 28), nemligen der den gråa gneisen och 

 den röda hälleflintan saknas. 



^) Träsnittet å nästa sida förtydligar detta förhållande. 



