50 D. HUMMEL, OM SVERIGES LAGRADE URBEBG. 



teter af gneiserna, att mau kan på en ovanligt stor sträcka 

 följa deras inbördes förhällande och lättare inse, att det lika 

 litet torde saknas en regel äfven i den gråa gneisens ställning 

 till de öfriga bergarterna, som en viss sjelf ständighet i dess 

 uppträdande. 



Tydligast äro dessa förhållanden förmodligen i Dalarö 

 skärgård. De bergarter, som här råda, äro de finkorniga, hän- 

 diga gråa och röda gneiserna (var. 5.), hvilka, hvar och en n 

 sin sida, stå i nära samband med gröfre gråa och röda, nem- 

 ligen körtelgneisen (var. 3.) och den granitiska (var. 1.). De 

 röda bilda tillsaramans (O. om Dalarö) den yttre delen af 

 skärgården; de gråa deremot, likaledes tillsammans, den inre 

 delen äfvensom fastlandet. Oaktadt den temligen genomgå- 

 ende veckningen kan man dock se, att gneiserna så samman- 

 sluta sig, att de här böra grupperas i röda och gråa, hvilka 

 också ursprungligen intagit hvar sin olika nivå^). Då den röda, 

 händiga gneisen O. om Ornö (på Fjellungön och N. derifrån) 

 bildar en svag, trågformig böjning med sin ena ända just i 

 den trakten, är det lätt utrönt, att den granitiska, röda, bil- 

 dar dess underlag. Denna skiktställning fortsätter mycket be- 

 stämdt åt S.S.W. från Fjellungön öfver Utön o. s. v.; der 

 dock mer hoppressad, så att lagren erhålla en lodrät uppres- 

 ning. Här äro bergarterna: den gråa granatgneisen — rådande 

 äfven på vestra sidan om Ornö -) — samt en ganska betydande 

 grå leptit och qvartsit, hvilken sednare på grund af böjnings- 

 förhållandena obestridligen är yngst af de nämnda. 



'Ordningsföljden är synbarligen uppifrån — nedåt: 



ljus qvartsit (med kalklager och jernmalm) 



grå leptit (kornig hällefiinta) 



grå gneis (körtelgneis och bandgneis) 



röd gneis ( d:o d:o ). 



Huruvida den omnämnda grofva, gråa körtelgneisen (Sö- 

 dermanlands granatgneis) bildar öfvergång i lagerriktningen 



') Nyare undersökning har visat, att gränsen mellan dessa går utmed Orn- 

 öns vestra sida samt att Ornöns gneiser genom en öfreränihihaftnlnii 

 xlicnhart hvila ofvanpå den vester derom liggande gråa granatgneisen. 



-) TÖRNEBOHM antager, att Ornögneisen ligger nfranpå hela Utöbildnintren 

 (1. c. sid. 181). Detta kan likväl icke vara förhållandet, eftersom denna 

 samma gneis från Ornön fortsätter ntmed vestra sidan af Utön o. s. v. 

 och således, om den trågformiga böjningen erkännes, måste erhålla sin 

 ]5lats vnder Utöns öfriga bergarter. Grå gneis fi-amträder äfven på samma 

 ös östra sida. likartad med den vid Musköns östra. 



