64 D. HUMMEL, OM SVERIGES LAGRADE URBERG. 



De kristalliniska bergarterna i vestra delen af Sclnceizer- 

 alperna ^), visa stor öfverensstämmelse med Pyrenéernas och 

 Södermanlands. Icke allenast en likartad grå gneis, men i 

 saknad af granater ^), äfvensom mera finkorniga bergarter, lik- 

 nande leptiten och de fina glimmerskifirarne, utan äfven en 

 qvartsitskifi:er, hvilken äfven har sin motsvarighet i Sverige, 

 äro här rådande. Dertill kommer den temligen finkorniga gråa 

 graniten med sina väl utbildade tumslånga kristallindivider af 

 hvit ortoklas. Ofvergången mellan de skiktade urbergarterna 

 äfvensom den skarpa gränsen mellan dem och graniten kunde 

 också iakttagas. 



Huruvida det i Pyrenéerna anmärkta förhållandet mellan 

 gneisformationen och de klastiska bergarterna äfven här får 

 anses råda, är naturiigen svårt att efter ett kort besök kunna 

 bedöma. En ganska bestämd antydan dertill saknas emellertid 

 icke, nenaligen S. vid Tete Noire, der en lerskiffer ^) hvilar 

 på grå gneis. Mellan dessa båda bergarter förefinnes icke 

 allenast en skarp gräns, utan derjemte ett konglomerat med 

 bollar af granit, q varts och en svart skiffer. Konglomeratets 

 grundmassa har ett ovanligt kristalliniskt utseende *) samt 

 mycken likhet med en grauitartad bergart, som står i det mest 

 invecklade förhållande till lerskiffern sjelf, i det den med ho- 

 nom bildar än likasom lagervexliug, än åter en linsformig 

 lagring på samma gång, som lerskifferns skikter äro mycket 

 oredigt böjda samt skarp gräns mellan båda bergarterna icke 

 finnes. 



Om denna svarta skiffer verkligen är att hänföra till kol- 

 formationen, så visar detta, att ett långvarigt uppehåll egt rum 

 äfven 'i denna trakts sedimentbilduing, hvilket förhållande först 

 längre mot Öster upphäfves, då der såväl siluriska som kam- 

 briska aflagringar framträda och mellan dessa och gneisen nå- 

 gon skarp gräns icke kan dragas, utan tvertom en tydlig 

 öfvergåug lär hafva iakttagits. Antagligen hafva i Vestal- 



aflagrade direkt på gneisen. En förkastning med sin rifningsbreccia 



förefanns också på stället. Gneisen var visserligen genomsatt af 



granit, men icke skiffern. 

 ') Dessa besöktes egentligen för glacierernas skull, hvarför ej så mycken 



tid kunde egnas åt bergarternas förhållande. 

 -) Granater äro dock ganska vanliga i Alpernas gneiser och glimmer- 



skiffrar. 

 'O Enligt A. Favre hör den till kolformationen. 

 ■*) Dylika bildningar äro kända hos oss på Dal (»Kappebogråvackan» 



m'. fl.) 



