6Q D. HUM3IEL, OM SAERIGES LAGRADE URBERG. 



af intresse, men likväl ej lemnat sådana upplysningar, som va- 

 rit att förvänta i Böhmerwald. Orsaken härtill är den bety- 

 dande jordtäckningen, som endast sällan låter berget fram- 

 träda. Af förhållandena i Hochstätterdalen samt i Meliböcus 

 m. fl. var dock synbart, att äfven här vår Södermanländska 

 gråa gneis egde sin fullkomliga motsvarighet, om ock ej dess 

 granatförande varietet var att finna. En med den rödlätta 

 korniga hälleflintan (leptiten) i Sverige, (Xerike, Småland m. 

 fl.) fullt likartad bergart har också ganska stor utbredning 

 och ligger, att döma af lagringen i nyssnämnde dal, antag- 

 ligen ofvanpå den gråa gneisen. Den innesluter der kalklager, 

 hvilkas egendomliga uppträdande erbjuda åtskilligt af intresse. 

 I Melibocus visade sig också ganska bestämdt, att en syenit- 

 artad granit genomsätter leptiten. Förmodligen är det denna 

 syenitbildning, hvilken vid den forna oriktiga tolkningen af 

 Odenwalds geologiska bygnad blifvit framställd i en storartad 

 vexellagrino: med alla de öfriga bergarterna. 



Genom Gumbels undersökningar i sydvestra delen af 

 Böhmericald äro der i ordning nedifrån — uppåt följande stora 

 bildningar skilda: röd gneis, grå gneis, glimmerskiffer (med 

 hornblendeskifier) och urlerskiffer. Efter beskrifningen att 

 döma torde den röda gneisen sannolikt motsvaras af våra röda 

 varieteter 1 och 3. Den öfvergår uppåt till en grå ^), (hvilken 

 utgöres af gröfre och finare linsformiga partier), och denne 

 i sin ordning genom finkornigare gneiser till glimmerskiffern 

 o. s. v. Denna yngre finare gneisbildning är antagligen det- 

 samma, som den fina, leptitlika gneisen i Pyrenéerna. 



Från ännu aflägsnare länder, Siehenhiirgen och Wallachiet, 

 omnämnes af Hochståtter, Stache m. fl. inom urformationen 

 en gradvis öfvergång från gneis till tjockbankad glimmerskiffer 

 och lerglimmerskifi^er, den sednare hufvudsakligen inneslutande 

 kalklager och malmer. Huruvida någon viss ordning äfven 

 inom de egentliga gneiserna der är rådande, synes vara 

 obekant. 



Ofverblick vid en jemförelse af urberget inom Sverige och 

 sydvestra Europa kan man ej förbise den påfallande likheten 



') Denna utmärker sig ofta för inblandning af clichorit, granat ni. fl. 

 mineraler likasom i Sverige. 



