o LUNDBERG, OM STRÖMMINGEN I STOCKHOLMS SKÄRGÅRD. 



hos alla mellan 12 (sällan 11) — 14 : 100. Jag har funnit den- 

 samma temligen nära öfverensstämmande, ej sällan fullkomligt 

 -lika, med afståndet från öfverkäkens knöl till bakbrädden af för- 

 locket. Vanligen äro de dock något kortare än nämnda afstånd, 

 ehuru exempel på motsatsen ej saknas. ^M^/Vnor^ia."? längd varierar 

 mellan 7 — 9 : 100 såväl hos. yngre som äldre exemplar; blott 

 hos Bohussillen äro de något längre hos yngre exemplar än 

 hos de äldre. Analfenans bas är i allmänhet kortare än rygg- 

 fenans, mera undantagsvis lika med den samma. Jemförd 

 med afståndet frän ögats bakbrädd till underlockets mest ut- 

 stående brädd, visar sig öfverkäken något kortare hos större 

 exemplar än hos yngre och i allmänhet individer af under 

 200 m. m. längd, hos hvilka detta afstånd och öfverkäkens 

 längd ofta äro lika. Bredden mellan ögonen är i det närmaste 

 lika hos alla, eller 3 : 100, undantagsvis •! : 100. Malmö- 

 sillen (tab. V) afviker, kanske tillfälligtvis, genom mindre bredd 

 mellan ögonen. 



I allmänhet synas mig de här följande mätningarne visa. 

 att hos strömming från samma lokal och samma stim variatio- 

 nerna äro lika stora, som hos sådan från skilda lokaler, och 

 de tyckas sålunda vara individuella eller beroende på ålders- 

 skilnad etc. Några antydningar till skilda racer synas mig 

 "ej af dem framgå. 



Fiskare från denna skärgård, liksom väl fallet är öfver- 

 allt, der sillfiske idkas, omtala, som bekant, flera olika »sorter» 

 af denna fisk. Utan att vilja förneka,' att en del fiskare hafva 

 en skarp blick i detta fall, synes man icke nog framhållit, att 

 fiskare med sillsorter mena någonting annat, än hvad zoolo- 

 gerna kalla racer, så att det stöd, som af deras uppgifter i 

 detta fall kan hemtas, torde vara väl svagt. — Gisler upp- 

 räknar i sin ofvan anförda afhandling, hvilken, enligt hans 

 egen utsago, grundar sig på fiskares uppgifter och ännu i dag 

 gifver en i hufvudsaken trogen bild af strömmingsfisket i skär- 

 gården, flera sådana »varieteter». Emedan åtminstone en del 

 af dem äro de samma, som fiskare ännvi bruka omtala, och 

 såsom i mitt tycke upplysande i fråga om, hvad dessa mena 

 med strömmingssorter, vill jag här meddela dem: 



»l:o. Sill är störst af alla. 



2:o. Vårströnmung är närmast i storleken med sill, syn- 

 nerligen fet, har lös, stor rajölke samt stor, lös rom, skarpa, 

 stora ryggben etc. 



