BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 3. N:0 7. 25 



Fam. IX. CERAMIE^. 



Gen. I. CERAMIUM (Ådans?) Harv. 



Man. p. 98. Adans? sec. J. Ag, Spec. Alg. TI, p. 139. 



1, Ceramium rubriim (Huds.) Ag. 



Disp. Alg. p. 17. Conferva rubra (Huds.) Fl. Angl. p. 600. 



C. rubrum. 



var. « decurrens J. Ag. 

 Spec. Alg. II, p. 127. 



Hufvudformen: Sydkap (uppkastad pä stranden); Kolbay. 

 Var. decurrens: Green Harbour, Skansbay ocli Gåsöarna 

 i Isfj orden. 



Vanligast af de båda vid Spetsbergen förekommande for- 

 merna af denna art är den varietet som J. G. Agardh på an- 

 fördt ställe benämner decurrens. Allmännast visade den sig 

 vara i Green Harbour, der den på vissa ställen, på 1 — 3 fam- 

 nars djup, jemte Ehodymenia palmata bildade hufvudmassan 

 af vegetationen. Exemplar från Spetsbergen öfverensstämma 

 i allmänhet väl med dylika från Bohuslän. Artiklai'ne beklä- 

 das dock, som det synes, hos denna form med ett kortikallager 

 mindre tidigt i de arktiska trakterna än i sydligare. Till 

 färgen äro de vid Spetsbergen insamlade individen betydligt 

 ljusare än sådana af hufvudformen. — Exemplar från Gås- 

 öarna närma sig mycket C. circiuatum KiJTZ, mellan hvilken 

 art och var. decurrens af C. rubrum skilnaden synes vara yt- 

 terst obetydlig. 



Tetrasporangiebärande exemplar af såväl hufvud- som 

 underformen erhöllos i slutet af Juli och början af Augusti 

 månad. Vid Skandinaviens vestra kust utvecklar C. rubrvun 

 enligt Areschoug (Phyc. Scand. p. 321) propagationsorgan 

 hela sommaren. Detsamma gäller enligt Kleen (Xordl. Alg. 

 p. 20) om var. decurrens vid Nordlanden. 



(2. C. tenuissimum Lb.?) 



Cfr. J. Ag. Spetsb. Alg. Bidr. p. 10. 



