b TENOW, TANDOMINIXGEN HOS SLAGTET PHOCA. 



svinna, finna vi deremot belägna framom livar ocli en af sina 

 resp. perm. tänder. 



Underkäken. Perma^ienta tänder. 



Vid jämförelse med motsvarande tänder i öfverkäkeu 

 finna vi dessa vara i allmänhet starkare utvecklade, isynner- 

 het hvad de 5 kindtänderna beträfla; dock är gången af ut- 

 vecklingen ungefär densamma. Sä hafva vi äfven här den 

 bakersta (m 5) bäst utbildad. Dess krona är försedd med 1 

 sidotagg framom och 2:ne bakom midteltaggen, af hvilka den 

 bakersta likväl är liten och obetydlig. Den 5,5 m.m. höga 

 och 6 m.m. långa tanden eger tvänne tydligt skilda, med pidpa 

 försedda rötter. 4:de (m 4), 3:dje (m 3) och 2:dra (m 2) kind- 

 tänderna äro äfvenledes 4 spetsade samt hafva påbörjat sin 

 rotbildning, dock är denna ej sa långt framskriden, att de 

 bägge rötterna äro h. o. h. skilda från hvarandra. Föregå- 

 ende tand har iag funnit betvdlioft framåtlutande, beroende 

 af alveolens sneda läffc i käken. Dessa tänder deremot in- 

 taga ett mera upprätt läge. men stå icke i rak linie med hvar- 

 andra, utan med främre ändarne inatrigtade, hvarigenom den 

 främre ändan af den bakom lio^orande tanden täckes af den 

 framom liggandes bakre del. Främsta kindtanden (m 1), 4,.'> 

 m.m. hög och 4 m.m. läng, försedd med 1 sidotagg på hvar- 

 dera sidan om midteltaggen, har en enkel tydligt utbildad 

 rot, hvarföre man ock måste tillerkänna den en högre, utveck- 

 linjrso-rad än de mellersta kindtänderna. I likhet med baker- 

 sta tanden intager den i käken ett snedt framåtlutande läge 

 samt lififcrer något högre än föregående tänder. 



Hörntanden (c) står i utvecklingen något efter motsva- 

 rande tand i öfverkäken. Så saknar den den bakre skarpa 

 kanten, är blott 7 m.m. läng samt har rotbildningen ej sa 

 långt framskriden. I följd häraf har den med sin spets ej 

 ännu hunnit upp i jämnhöjd med käkkanten, såsom förhål- 

 landet är med öfriga tänder af denna dentition. Hos de 

 tvänne i intermaxillarbenet liggande framtänderna (i), af hvilka 

 den yttre är 5 m.m. lång, har jag funnit de ihåliga rötterna 

 väl utvecklade, utgörande ungefär 3 m.m. af hela tandens 

 längd. Deras kronor äro i spetsen skarpt böjda inåt. 



