8 TENOW, TANDÖMSNINGEN HOS SLÄGTET PHOCA. 



Strax framför hvar och en af de tvänne perm. fram- 

 tänderna, anträffas en liten, smal, ungef. 2 m.m. hög mjölk- 

 f ramtand (i', i"), hvars undre del jag funnit starkt anfrätt; dock 

 äro dessa tänder bättre bibehållna än motsvarande tänder i 

 öfverkäken. 



Formlerna för denna sals tandsättning på detta utveck- 

 lingsstadium, d. v. s. strax efter födseln, skulle sålunda blifva:. 



, 5 — 5 1 — 1 . o — 3 



perm. tänder m. ^ — ^, c. ^ — ^i i. — ^- 



mjölktänder 



2—2 1—1 . 3—3 

 2—3' ""• 1—1' *• 2—2" 



Phoca groenlandica. O. F. ^Muller. 



Ungen, som enligt uppgift är nyfödd och tagen pä Grön- 

 land d. ^Vi 1834, är ännu iklädd den hvita ulldrägten med 

 något mörkare nosspets och en mörk fläck öfver hvardera 

 ögat samt mäter från nosspetsen till svansroten 720 m.m. 



Skallens längd från främre kanten af for. magnum till 

 spetsen af os intermaxillare utgör 99 m.m. Densammes bredd 

 öfver okbenen Q'2 m.m. Alveolarranden i öfverkäken 37 m.m. 

 Underkäkens längd från proc. cond. till spetsen af os inter- 

 maxillare 64 m.m. Alveolarranden i samma käke 35 m.m. 



Öfverkäken. Permanenta tänder, 



I allmänhet äro dessa hos föreliggande exemplar ringa 

 utvecklade. Så har jag funnit dem ännu endast bestå af en 

 ej fullständigt ossifierad krona samt vara med få undantag i 

 saknad af till och med antydning till rotbildning. Hela tand- 

 sättniusen af 2:dra dentitioneu, som utsföres af 5 kind-, 1 hörn- 

 och 3 framtänder i hvardera käkhalfva, häntyder sålunda på, att 

 djuret ännu behöft en proportionsvis ganska lång tid för tänder- 

 nas färdigbildande. Bäst utvecklad af kindtänderna synes den ba- 

 kersta (m 5) vara, i det denna tand, som är 3 m.m. hög och (> 

 m.m. lång, icke allenast är försedd jämte midteltaggen med 

 tydliga sidotaggar, 1 främre och 2 bakre, utan äfven visar 

 spår till bildande af rot. I följd af denna sin kraftigare ut- 

 bildning af kronan och sin påbörjade rotbildning har den 

 med sin spets kommit närmare käkkanten än de mellersta 

 kindtänderna af denna dentition. Närmast i utveckling står 



