10 TENOW, TANDÖMSNIXGEX HOS SLÄGTET PHOCA. 



lig mon angripua, dock äro tillstädes, och hvars n. 2 m.m. 

 liöga, starkt sammantryckta ocli mot spetsen afsmalnande 

 krona företer å undre sidan ett genom resorptionens inverkan 

 grusigt utseende. 



Såsom redan förut är anmärkt, saknas vid 2:dra perm. 

 kindtanden hvarje spår till mjölktand, hvilken sålunda vid 

 djurets nuvarande ålder redan försvunnit. Genom noggrann 

 undersökning af tandköttets yttre sida pa det ställe, der denna 

 tand varit belägen med sin spets, har jag öfvertygat mig om, 

 att ingen öppning derstädes funnits, emedan, om så varit 

 händelsen, ett ärr ovilkorligen skulle uppstått på detta ställe. 

 Detta tyckes mig vara ett ganska talande skäl för tandens 

 fullkomliga resorption inom sin kapsel. Jag torde längre 

 fram blifva i tillfälle att återkomma till detta ämne. 



Strax utanför perm. hörntandens spets, nästan parallelt 

 med käkkanten anträffa vi den lilla 1,5 m.m. långa återsto- 

 den af mjölkhörntanden (c), hvilkens rot och nedersta del af 

 kronan tyckes vara helt och hållet förtärd. 



Främst i käken på främre sidan af hvardcra af de perm. 

 framtänderna ligga resterna af de trenne mjölkframtänderna 

 (i', i", i'"), af hvilka den yttersta, 2,6 7 m.m. länga, är betyd- 

 ligt gröfre än de omkring 2 m.m. långa inre, som äro ytterst 

 smala, nästan nålfina. 



Underkäken. Penncuienta tänder. 



Redan vid ett flvgtigt betraktande af tandsättningen hos 

 detta kranium finner man, att tänderna i denna käke i all- 

 mänhet äro mera försigkomna än i öfvcrkäken. Synnerligast 

 är detta förhållandet med de 5 kindtänderna. Visserligen 

 sakna de helt och hållet r^ötter, men deras kronor äro större 

 och mera distinkt framträdande. De trenne lika- djupt i käk- 

 benet liggande mellersta af dessa öfverensstämma i sin bild- 

 ning med motsvarande tänder i öfverkäken derutinnan, att 

 de livar och en bestå af en å främre och bakre sidan skarp- 

 kantad, i spetsen bakåtsvängd midteltagg och en strax bakom 

 densamma befintlig, liten, fritt stående sidotagg. Den mel- 

 lersta af dessa trenne tänder (m 3) är störst och mäter 4 m.m. 

 i höjd. Bakom dessa finna vi den något högre i käkbeuct 

 liggande och framåtlutande, 3,5 m.m. höga och 7 m.m. långa 

 bakersta kindtanden (m 5), hvars sidotaggar, af hvilka en är 

 mindre samt belägen framom och en större bakom den med 



