14 TENOW, TANDÖMSNIKGEN HOS SLÄGTET PHOCA. 



följandes främre. Tydligast framträder detta hos mellersta 

 tanden. Om vi undantaga rötternas yttersta spetsar, hafva de I 

 ej ännu, säA-idt jag kunnat finna, blifvit angripna af någon 

 nämnvärd resorption. Hos den bakersta (m'"), 5 m.m. mellan 

 rotspetsarne skrefvande, mjölktanden är den 2 m.m. höga, 

 mot spetsen afsmalnande kronan på inre sidan konvex och 

 på yttre nästan plan, hvarigenom dess spets kommer att vetta 

 något utåt. Mellersta tanden (m") af denna dentition har jag 

 deremot funnit konvex både å den 2 m.m. höga kronans yttre 

 och ' inre sida, hvarför ock denna, som vid främre sidan är 

 försedd med en inknipning och har mera afrundad spets, er- 

 håller en nästan vertikal ställning i käken. Yid undersök- 

 ningen af tandens rötter, mellan hvilkas spetsar afständet är 

 4 m.m., Aasade det sig, att den bakre är något mera angripen 

 än den främre. Främsta mjölkkindtanden (m'), hvars krona 

 är något mindre än de föregåendes, har jag funnit sakna den 

 vid första tanden anmärkta inknipningen, samt hafva de vidt 

 (4 m.m.) skrefvande rötterna, af hvilka den främre är något 

 längre än den bakre, föga angripna af resorption. 



Mjölkhörntanden (c), hvilken, såsom af figuren 3 framgår, 

 har sitt läge på yttre och undre sidan af motsvarande perm. 

 tand samt sträcker sig bakifrån snedt framåt under spetsen 

 af densamma, är 5 m.m. lång, smal med hvass spets och starkt 

 an frätt rot. 



Längst fram i käken strax utanför hvar och en af de 

 tvänne inre perm. framtänderna påträffar man en 1,5 m.m. 

 lång, nålformig mjölhframtand (i", i"') med inåtböjd spets 

 samt starkt resorberad rot, livaremot . den (i'), som har sin 

 plats utanför yttersta perm. framtauden, är betydligt större 

 (n. 3 m.m.) och gröfre samt nästan oresorberad. 



Underkäken. Permanenta tänder. 



Vi finna dessa, liksom i öfverkäken, fulltaliga: 5 kind-, 1 

 hörn- och 2 framtänder i hvarje käkhalfva, alla varande under 

 bildning. Rotbildningen är ilnnu ej påbörjad, ej heller ossifika- 

 tionen af kronan fullständigt afslutad, hvarföre också ingen af 

 dem hunnit upp i jemuhöjd med käkkanten, ännu mindre genom- 

 brutit tandköttet. Alveolen, hvari den bakersta (m 5) af hind- 

 tänderna utvecklas, innehar i följd af käkbenets svängning 

 uppåt ett snedt läge, hvarföre och sjelfva tanden, hvars 3,2 5 

 m.m. höga och 5,6 7 m.m. långa krona redan är försedd med 



