I. 



Sedan Professor Gtldén genom införandet af elliptiska 

 funktioner i störingsproblemet gjort Hansens så kallade parti- 

 tionsmethod praktiskt användbar, Lar, för så vidt mig är be- 

 kant, ingen mer än Dr. y. Asten publicerat störingsräkningar, 

 som utförts enligt denna method. De räkningar, v. Astens 

 "Untersuchungen liber die Tlieorie des Enckeschen Cometen" 

 innehålla, afse de allmänna Jupiterstöringarne för Enckes 

 komet; fullständigt med hänseende till första potensen af den 

 störande kraften äro dessa utförda endast för den del af komet- 

 banan, som ligger mellan medelanomalierna 118' 59' 5". ii 

 och 180°. Enär afståndet mellan den störande planeten och 

 kometen i denna handel kan erhålla sitt minsta värde, är det 

 lätt begripligt, att de utförda räkningarne höra till de svåra- 

 ste, som beträffa Jupiterstöringarne. Den förbättrade methoden 

 har här bestått profvet och visat sio; eo;nad att med framo^åno- 

 kunna användas för finare undersökningar af rörelser i ellip- 

 tiska banor med stor excentricitet. Det var alltså att vänta, 

 att jordstöringarne för samma komet skulle kunna beräknas 

 med bättre påföljd, än det var möjligt för Hansen i sitt ar- 

 bete: "Mémoire sur le Calcul des perturbations quéprouvent 

 les cométes". 



Under sin vistelse i Stockholm 1874 egnade sis: Ofverste- 

 löjtnanten i ryska generalstaben Axel Bonsdorff med sällspord 

 arbetsförmåga åt härledningen af dessa störingar; den korta 

 tid, han för detta ändamål disponerade, tillät honom likväl 

 ej att fullfölja sin afsigt att bringa räkningarne åtminstone 

 för en del af kometbanan till slut. De räkningar, som här- 

 med offentliggöras, äro grundade på och utgöra en fortsätt- 

 ning af de Bonsdorffska. Det torde derföre vara nödvändigt 

 förutskicka en kortfattad redogörelse för fången af dessa och 



