44 NORDENSKIÖLD, REDOG. FÖR 187 5 ARS EXPEDITION TILL JENISSEJ. 



Redan medan vi under ständigt lodande passerade ett af 

 sunden mellan holmarne varskoddes en stor hvit björn och några 

 renar, som efter hvad det tycktes i all fredlighet betade till- 

 sammans på den gräsrika stranden. Fångstmännen förklarade, 

 att det var en gammal landtkonge, som blifvit för lat att gå på 

 jagt och derför istället nöjde sig med gräsfoder. Snart nog 

 sprungo dock renarne hastigt bort, skrämda antingen af fartyget 

 eller af något fångstförsök af deras farliga beteskamrat. Björ- 

 nen deremot gick i sakta lunk ned mot stranden, hvarest den 

 snart satte sig som en hund på bakbenen vänd mot skutan. 

 Sedermera lade den sig helt och hållet ned med hufvudct mellan 

 framfötterna, efter hvad det tycktes att sofva. Sömnen blef 

 dock oförmodadt störd af Theel, som fällde den med 2:ne 

 skott af ett remingtongevär, af hvilka det ena på 20 stegs af- 

 stånd träffade björnen midt i pannan utan att genomborra pann- 

 benet. Björnens mage och 60 fot långa tarmkanal innehöUo en- 

 dast gräs, hvilket bekräftar den redan under 1864 års expedition 

 gjorda iakttagelsen, att hvitbjörnen tidtals, när den blifvit gam- 

 mal kanske alltid, tyr till denna nödföda. 



Hamnen, der fartyget nu låg för ankar, har jag på 

 kartan betecknat med namnet på den maäcenat, som, efter 

 att redan förut hafva på ett så storartadt sätt understödt våra 

 forskningar i de nordliga hafven, helt och hållet bekostat 1875 

 års expedition till dessa trakter, och jag hoppas, att denna nu 

 så öde hamn inom kort skall, åtminstone under en liten del af 

 året, blifva en mötesplats för talrika fartyg, hvilka förmedla 

 samfärdseln ej allenast mellan Europa och Obi-Jenissejs flod- 

 gebit, utan äfven mellan Europa och det nordliga Kina. 



Enligt den ursprungliga, i början af denna berättelse intagna 

 reseplanen var det min afsigt att härifrån återsända Proven till 

 Norge under befäl af någon bland expeditionens öfriga veten- 

 skapliga deltagare och att sjelf i en för ändamålet särskildt 

 medtagen, imder inseende af sakförar Ebeltoft i Tromsö nv- 

 byggd nordlandsbåt, jemte nödigt antal sjöfolk ro uppför floden 

 till någon af södra Sibiriens stora stråkvägar, för att sedan 

 land vägen återvända till Stockholm. J\Ien då vi lyckats uppnå 

 Jcnissejs mynning 14 dagar tidigare än jag väntat, och då så- 

 ledes årstiden ännu medgaf att under resan genom Sibiriens 

 ödemarker anställa såväl botaniska som zoologiska undersöknin- 

 gar, hvilka kunde blifva ej allenast af teoretisk utan äfven prak- 



