86 NORDENSKIÖLD, REDOG. FÖR 1875 ARS EXPEDITION TILL JENISSEJ. 



den 12:te September till en simovie Selivaninskoj, uteslutande 

 bebodd af skopter. Den ryska rättroende kyrkan är, såsom 

 bekant, tolerant mot främmande trosbekännare, lutheraner, 

 katoliker, judar, mobamedaner, buddaister, schamaner o. s. 

 Y., men förföljer deremot, i full öfverensstämmelse med bvad 

 som fordom skedde inom den protestantiska verlden, sekte- 

 rister inom eget sköte med timliga straff här på jorden och 

 hot om eviga i en annan verld. I synnerhet fordom hafva 

 en mängd sekterister blifvit sända till Sibirien, och man 

 träffade derför der någon gång egna, ganska välmående kolo- 

 nier, uteslutande bebodda af en bestämd sekt. — En dylik 

 är skoptkolonien vid Selivaninskoj, hvarvid dock må anmärkas, 

 att arten af den religiösa förvillelsen här ursäktar lagens eller 

 administrationens stränghet. På grund af något på besynner- 

 ligt sätt tolkadt bibelställe i Matthei evangelium underkasta 

 sig nämligen alla skopter en sjelfstympning, till följd hvaraf 

 sekten endast kan bestå genom nya proselyter, och märkvär- 

 digt nog tyckas dessa galningar verkligen, trots all förföljelse 

 eller kanske just derför, fortfarande få efterföljare. En 

 mängd af skopterna utgjordes af ingrer (finnar från Inger- 

 manland), hvarför jag utan svårighet kunde samspråka med 

 dem. De hade genom flit och ihärdighet Ivckats skapa sig 

 ett visst välstånd, voro gästfria och vänliga, samt buro med 

 undergifvenhet sitt hårda öde. Sjelfva dödade de ej varm- 

 blodiga djur. »Det var nämligen synd att döda, hvad Herren 

 skapat»; hvilkct ej hindrade dem att sjelfve fånga och äta 

 fisk, och att åt oss, i alla fall förtappade varelser, för 18 

 rub. försälja en vacker och fet oxe, med vilkor att vårt eget 

 folk skulle slagta den. Deras obenägenhet för en del ani- 

 maliska födoämnen hade föröfrigt haft det goda med sig, 

 att man i stället bemödat sig om odling af jorden. Rundt 

 om stugorna funnos derför potatis-, rof- och kålland, hvilka 

 åtminstone för detta år lemnade rik skörd, oaktadt kolonien 

 är belägen vid Avasaxas latitud, d. v. s. under polcirkeln. 



Senare på dagen kommo vi till det Troitska klostret, 

 fordom berömdt och rikt, numera endast bebodt af en enda 

 munk, d. v. s. af priorn sjelf. Han var en äldre, ärevördig 

 man, som mottog oss gästfritt och vänligt. 



Sedan det talrika manskapet på Alexander och lodjorna 

 med stor andakt åhört en högtidlig gudstjenst i klosterkyrkan 

 och ett närbeläget kapell, hvarest den heliga grundläggarens 



