4 FAHLCRANTZ, OM BANNEMORA JERXMALMSFALT. 



blifvit konstateradt. Pä dylikt sätt torde man kunna förklara 

 förhållandet med den mellan Boud- och AYerviersgrufvorna ifrån 

 dagen till grufvornas nuvarande bottnar uppträdande hälle- 

 flintan. Likaså samma bergart i södra Kungsgrufvans södra 

 \'ägg på 420 fots allmän afvägning (se kartorna, Tafl. Ill ^), 

 den i Södra fältet i Hoppets östra tvärort, äfvensom i Spar- 

 banken. Yäl skulle emot förenämnde åsigt, med afseende å 

 den i Werviers- och Bondgrufvorna förekommande hälleflin- 

 tan, kunna invändas, att denna bergart skulle kunna vara ana- 

 log med de öfriga inom fältet förekommande gångformiga 

 hälleflintorna och således ej stå i sammanhang med det intill 

 kalk och malm angränsande hälleflintlagret. Samma anmärk- 

 ning skulle kunna göras i afseende på nämnda bergart i S. 

 KunCTsorrufvan, der den skulle kunna betraktas såsom en för- 

 grening af hälleHintan mellan Bond- och Werviersgrufvorna 

 och således mot djupet stå i samband med denna. Hvad der- 

 emot förhållandet vid de båda öfriga anförda orterna beträf- 

 far, synes den ofvan gifna förklaringen obestridlig. Till styr- 

 kande af det förklaringssätt, jag ansett sannolikast, vill jag 

 anföra följande: 



På ämse sidor ora den mellan Bond- och Werviersgruf- 

 vorna anstående hälleflintan äro lagren starkt böjda, hvilket 

 tydligt kan ses i AVerviergrufvaus botten och i Bondgrufvans 

 vestra xägg i den der uppträdande randiga hälleflintan. Dy- 

 lika böjningar visa sig äfven i Södra Kungsgrufvans sydvestra 

 dagklyft. Då för öfrigt i närheten af de inom fältet upp- 

 trädande gångformiga bergarterna ej nåsfra böjningar kunnat 

 iakttagas, förefaller det eget att sådana endast här pä ömse 

 sidor af denna öfvertvärande bergart skulle uppkommit. Dess- 

 utom är denna hälleflinta äldre än den tydligt gångformiga, 

 hvilket under arbetet i Bondgrufvan med säkerhet kunde skön- 

 jas. Om man söker följa gränsen mellan hälleflintan och kal- 

 ken från trakten S.O. om Kungsgrufvan förbi Bondgrufvan 

 till Werviersgrufvan och dervid iakttager förhållandena i ka- 

 nalen. Södra Hertigen och bottenorten mellan Bondgrufvans 

 konstschakt och S. Kungsgrufvans sänkning, (se kartorna) måste 

 man, synes det mig, komma till den åsigt, att hälleflintan 

 medelst två efter hvarandra följande böjningar blifvit inpres- 

 sad i och genom de norrut närmast lio-fjande kalk- och malm- 



•) Dessa kartor äro upprättade under åren 1863 — 72. 



