6 FAHLCRANTZ, OM DANNEMORA JERNMALMSFÅLT. 



sin fortstrykuing genom Damsgriifvans tvärort å 250 fots af- 

 väguing, och Dragorten å 490 fots, inom Xorra Fältet genom 

 Werviers-, Bond-, Kungs-, Roclietts-, Glasmästar- och Sjögruf- 

 vorna, torde mellan Rochett och Fischersgrufvorna vara förtryckt 

 af jernbindig kalk, men är föröfrigt sannolikt sammanhängande 

 alltifrån södra delen af Mellanfältet ända till Sjögrufvan, der det, 

 som nämndt är, helt tvärt afslutas. De trenne mellersta paral- 

 lelerna, som äro de mäktigaste, upphöra i sin norra fältstrykning 

 mot djupet vid östra delen af Jordgrufvan, der tillstötande lager 

 af randig hälleflinta och kalk hastigt tilltaga i mäktighet, isynner- 

 het det sistnämnda, som är kändt genom orten Amiralen (se 

 kartan. Tall. III). De vestligaste parallelerna fortgå ännu kor- 

 tare i sin fältstrykning mot nordost, hvilket den i Tamms 

 arbetsrums norra vägg indrifne orten Grill ger vid handen, i 

 det att de ej här blifvit anträffade, dä de deremot i den på 

 samma afvägniug, 466 fot, på 188 fots afståud härifrån längre 

 åt söder belägne Tamms tvärort anträÖats. På högre afväg- 

 ning torde dock de flesta af dessa paralleler ega större utsträck- 

 ning i fält, så att den tredje parallelen i ordningen skulle vara 

 den samma, som förekommer vid Kungsgrufvornas dagklyft 

 bakom den der uppträdande randiga bergarten, och hvilken 

 vidare anträffas i Hagströms grufvans dagklyft och der blif- 

 vit genom brytuingarne på djupet tillgodogjord till en af- 

 vägning af 150 fot, hvarest den, till följd af sin ringa mäk- 

 tiighet, blifvit frångången. De vestligaste parallelerna torde 

 stå i sammanhang med den i forna tider genom Gustafs 

 skärpning och på senare tider genom en der i närheten gjord 

 grimdoräfuino- för ett spelhus kända malmfyndigheten circa 

 130 fot i vester från Rochettsgrufvan. Ät söder afsmalna och 

 utkila sistnämnda paralleler, såsom kartan närmare utvisar. 



Det femte lagret är genom Trät-, Enighets- och Ekrcths- 

 grufvorna tillgodogjordt, ehuru till ej större djup än 154 fots 

 afvägning, der hälleflinta inkommit öfver hela grufvebottnen, 

 hvilken hälleflinta antagligen ej år annat än den vanliga gång- 

 formiga (se tvärprofilen, Tafl. VI. 3 — 4). 



På det sjette äro grufvorna Fisksumpen och Forsmarks 

 skärpning uppslagne. 



Det sjunde är det, som genom grufvorna Simpan, Gruf- 

 fogdegrufvan, Jakobi skärpning, Braxen, Rudan, Abborren och 

 möjligen Kruthus skärpning blifvit bearbetadt. Intill detta 

 lager sällar sig ett annat, som kan anses vara af så ringa 



