10 FAHLCKANTZ, OM DANXEMORA JERNMALMSFÄLT. 



punkter der det anträffas olika, ändock är ett och samma la- 

 ger ^). ]\lot vester är detta lager städse begränsadt af hvit 

 kalk, bakom livilken ett nytt lager af randig liällefliuta träffas, 

 hvars mäktighet är ungefär 12 fot (se tvärprofilen, Tafl. VI. 7 — 8). 

 Denna hälleflinta begränsas i vester af mörkbrun tät hälle- 

 flinta, som anstår i Brahes ortgafvel, såsom förut är nämndt. 

 Angående den af Erdmann -) omnämnda randiga hälleflintan i 

 Södra Silfbergsgrufvan, orterna Nedre Skattkammaren, Prägeln 

 och Myntet anföres i samma afhandling: ^) »Denna hvita med 

 drummer eller små ränder af hälleflinta genomdragna kalksten, 

 som vid 71 famn. djup hade en mäktighet af nära 3 famn., 

 har således, alltifrån 58 — 59 famnars afvägning, åtskiljt det 

 vestra malmlagret, på hvilket orterna Myntet och i sednare 

 tider Skattkammar-Försöket (Fel. 6) äro anlagda, från det östra, 

 på hvilket Skattkammaren och Prägeln äro brutna». Häraf 

 »ynes att Erdmann ej varit öfverens med sig sjelf om benäm- 

 ningen af denna bergart, emedan han å ena stället kallar den 

 randig hälleflinta »fastän af mindre betydenhet» och å det 

 andra för hvit kalksten, af drummer eller små ränder af hälle- 

 flinta genomdragen. Den senare benämningen torde vara den 

 rätta, emedan kalkstenen är den öfvervägande i sammansätt- 

 ningen. En likartad kalksten med ränder af hälleflinta an- 

 träfias på östra sidan om det hälleflintlager, som begränsar 

 sistnämnde grufvors malmlager i öster i Prins Gustafs ort 

 (Tafl. lA') och i Löjtnantens ort (tvärprofilen, Tafl. VI. 3—4). 



Mörkgrå kalksten eller s. k. jernhinJig kalk är inom Fältet 

 den öfvervägande bergarten. Den innesluter i sig smala rän- 

 der af Chloritskijfer, m.er eller mindre chloritisk hälleflinta 

 samt ren tät hälleflinta och Serpentin, (se Tafl. I). 



Bräcka uppträder i Mellanfältet i trenne genom malm 

 skilda lager, hvaraf det östligaste uppträder i dagen å Hjul- 

 vinds östra dagklyft och vester om CoUegii sänkning. I djupet 

 är det synligt i Jordgrufvans nuvarande botten. Ofverallt der 

 det anträffats har det varit af obetvdlig mäktighet. Det mel- 



') På större djup såsom t. ex i Brahes ort. Ungersvens ocli Leijels ar- 

 beten är denna hälleflinta till utseendet föga öfverensstämmande med 

 den vanliga randiga hälleflintan, men denna är fullt utecklad i lag- 

 rets fortsättning på högre afvägning, t. ex. i Hönan och Storrymnings 

 vestra vägg. 



^) Anf. ställe, sid. 25. 



') Sid. 122. 



