12 FAHLCRANTZ, OM DANNEMORA JERNMALMSFÄLT. 



grufvorna träflfas den på många ställen såsom kartorna närmare 

 utvisa. Denna hälleflintgån» är äldre än de öfriga orångfor- 

 miga bergarterna trapp och chlorit, som inom fältet förekomma, 

 i det att den af dem genomsättes, livilket på flere ställen i 

 grufvorna kan observeras. 



Bland egendomliga förhållanden torde böra påpekas, huru 

 hälleflintgänoarne såväl i Norra som Södra Fältet grena sia:. 

 På en del ställen, såsom i Kaptensgrufvan och Wattholmagruf- 

 van, kila dessa grenar ut sig inom kort, på andra synas de ef- 

 ter all sannolikhet ånyo förena sig längre bort. 



Förutom denna porfyrartade hällellintgång förefinnes en 

 annan, som till sitt utseende är olik den föregående, i det 

 att den är mörkgrön och ymnigare genomsatt af tärningslika 

 mineralier. Denna är ^träfFad i den mellan Hjulvindsgrufvan 

 och Orners schakt å 490 fots afvägning drifne orten Dragor- 

 ten och i Leijels vestra ort. Till hvilken tidsålder i förhållande 

 till de öfriga gångformiga bergarterna denna skall hänföras, 

 är i brist af observationspunkter omöjligt att afgöra. Sanno- 

 likt torde den dock få hänföras till den föregående hälleflin- 

 tans och således vara äldre än de här nedan beskrifna trapp- 

 gångarne. 



Såsom anmärkningsvärdt må anföras, att ofvaupå den ifråga- 

 varande gången i taket af Leijels vestra ort påträflades en 

 några tum mäktig jernmalmsrand, åtföljande hälleflintan, och 

 utgjorde, så att säga, ett salband mellan denna och deu om- 

 gifvande kalkstenen. Denna malm liknade till sitt utseende 

 ^Mellan fältets. 



Af de gångformiga bildningarne är den, som uppträder 

 ymnigast, dels fin och dels grofkornig, till färgen grönaktig. 

 Den omnämnes af A. Erdmann ^) i sammanhang med beskrif- 

 ningen öfver hälleflintan i allmänhet i följande ordalag: »ehuru 

 äfvenledes analyserna å de mörka korniga varieteterna tyd- 

 bligen ådagalägga, att den färgande beståndsdelen till en del 

 är chlorit, så tillkännagifva de dock genom den höga kalk- 

 jordsprocenten, att äfven hornblende här ingår, hvaraf en stor 

 del blifvit under bergartens digirering med saltsyra sönder- 

 delad, hvarföre det icke torde vara skäl att desamma här an- 

 föra», och på ett annat ställe: - »Malmen i Backskärpniugen 



') Anf. ställe sid. 22. 

 2) Sid. 136. 



