BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDLINGAR BAND. 4. N:0 3. 7 



att ju8t derför en stor del af Europas utmärktare geologer an- 

 tagit den, men Beezelius stödde sig på olikheten i sammansätt- 

 ningen mellan en ås ocli en morän och ansåg Sefsteöms teori 

 sannolikare. Dessutom anför han såsom stöd för sin åsigt MuR- 

 CHISON och Veeneuil, hvilka på en resa genom Lappland, Fin- 

 land och norra Ryssland kommit till det resultat, att fenomenet 

 svårligen läte sig förklara genom glacierer. De yttrade sig för ^), 

 att vattenflöden medfört isblock och detritus, och att refflorna 

 vid dessas släpning öfver klipphällarne uppstått. Förut hade 

 dock MuECHisoN varit böjd för Agassiz' åsigt -). 



Refflor och åsar iakttogos äfven i Storbrittanien af J. Hall, 

 Agassiz, Sedgavick, BucKLAJSfD, Kemp och Bowman samt i 

 Nordamerika, der Hitchcock ^) år 1 841 beskref fenomenet all- 

 deles öfverensstämmande med Skandinaviens. Der har man 

 också slipade och repade hällar, samt åsar, som gå pjirallelt med 

 refflorna, hvilkas -hufvudsträckning uppgifves vara från N.V. 

 Refflorna voro då derstädes iakttagne till 4,000 fot öfver hafve 

 Hitchcock sökte först förklaringsgrunden i rullstensflodteorien, 

 omvändas sedan af Agassiz' Förr omnämnde skrift, men fann 

 sig dock icke deraf fullt tillfredsstäld, utan ansåg bäst att taga 

 båda teorierna gemensamt till hjelp. 



W. Boehtlingk *) fann i Finland kring norra ändan af Pä- 

 jänä smala, låga sandryggar, omgifna af mossar och sjöar, vanli- 

 gen framgående i bestämd riktning, öfverensstämmande med 

 refflornas, hvilken här går från nordnordvest. Han säger, att 

 åsarne bestå af sand, grus och rullsten dels framteende en viss 

 skiktning efter materialets groflek, dels oordnadt liggande om 

 hvartannat. På kusten af ryska Lappland iakttog han, att reff- 

 lor och slipning gå från sydvest, mera sällan från sydost. Han 

 slöt sig obetingadt till »diluvialfloden». 



Äfven Foechhammee ■^) uppträdde vid samma tid med en te- 

 ori, som visar, hiiru omsorgsfulla och no<j;2:ranna iakttasfelser. 



') Sannolikt påverkade af Lyells »drifts-teori. 



^) Märkligt nog hade i afseende på transporten af Alpernas flyttblock 

 samma teorier redan tidigt gjort sig gällande, som nii framkommo rö- 

 rande Skandinaviens och de härifrån härstammande. Så hade DE Sacs- 

 SURE 1803 (Voyages dans les Alpes) uppställt Sefsteöms teori i dess 

 ursprungliga form; L. v. BUCH (Leonhards Taschenbucb) 1818 DURO- 

 OHERS modifikation; Lyell och Agassiz hyste i afseende på båda trak- 

 terna samma åsigter; icke en gång Fokchhammers eri;ptionsteori sak- 

 nade sitt motstycke i DE Lucs »gasexplosionen^. 



^) Anniversary adress befoi-e the Association of American Geologists. 



••) »Bericht einer Reise durch Finland und Lappland». 1840. 



*) »Den skandinaviske Eullesteensformations Forhold i Danmark». 1842. 



