BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDLINGAR. BAND. 4. N:0 3. 11 



oförklarliga fenomen, framträdde plötsligt H. v. Post med några 

 skrifter ^), bland hvilka den »om sandåsen vid Köping» ännu 

 står oupphunnen såsom genomförd skildring af den inre byg- 

 naden hos en rullstensås. Dessa skrifter bildade ett nytt upp- 

 slag i frågan, hvilken nu upptogs till bearbetning af ett stort 

 antal, hufvudsakligen svenska, äldre och yngre, vetenskaps- 

 män. Bland dessa bör i främsta rummet nämnas O. Torell, 

 som genom sina resor och undersökningar samt derom ut- 

 gifna skrifter -) väsentligen bidrog, att till glacialteorien om- 

 vända de svenska vetenskapsmännen. Sedan man sålunda 

 kommit på rätt väg i dubbel mening, blifvit hänvisad till in- 

 landsisen såsom förklaringsgrund för och orsak till fenomenen, 

 samt erhållit en indelning af de lösa jordarterna, hvilken ännu 

 i det väsentliga är gällande, och fått erfarenhet om, hvart 

 man kunde komma genom att i detalj studera enskilda loka- 

 ler, blef man snart mer och mer hemmastadd med dessa bild- 

 ningar. 



Redan 1839 vid skandinaviska naturforskaremötet och 

 ytterligare 1846 ^) hade S. Loven visat, att en ishafsfauna for- 

 dom funnits i de haf, som då begränsade vårt land. 1858 

 hittade Igelström, som då arbetade vid Sveriges Geologiska 

 Uiidersökning i hvarfvig lera i närheten af Stockholm, en 

 mussla, hvilken af O. Torell igenkändes såsom den i slam- 

 met utanför de i hafvet nedgående glaciererna vid Spetsber- 

 gens kuster lefvande Yoldia arctica Grät *). Genom detta 

 fynd kunde han med säkerhet visa den forna tillvaron af ett 

 ishaf äfven på Sveriges östra kust, och det gaf således ett 

 oväntadt och opåräknadt stöd åt dem, som i Skandinaviens 

 öfverisning sökte förklaringen på refflings och slipnings feno- 

 menen. Förut var denna mussla funnen af Hisinger ^) på 

 1820-talet vid Trollhättan, och sedan är den träffad på många 

 ställen i vårt land. 



Men utom dessa ishafssnäckor har man äfven funnit en 

 mängd skalbankar och enstaka skal af arter, som ännu till 



') V. A. H. 1854. — Ö. af V. A. F. 1856. — »Kort beskrifning om mel- 

 lersta Sveriges jordmåner». Vesterås 1855. 



^) Ö. af V. A. F. 1857. — »Bidrag till Spitsbergens moUuskfauna» 

 1859. 



') Ö. af V. A. Förh. 



*) Se: S. LovÉN, »Om några i Vettern och Venern funna Crustaceer». ö. 

 af V. A. Förh. 1862. 



*') »Lethasa svecica». 



