28 o. GUM^LIUS OM MELLERSTA SVERIGES GLACIALA BILDNINGAR. 



holmsåsarne. jMöjligen kan hit äfven räknas föreninj^en mellan 

 Upsala och Vatthohnaåsarne. 



Xära åsgroparne i vissa afseenden, men dock sannolikt af 

 annat ursprung, liksom af något olika utseende, äro de fördjup- 

 ningar, som jag, i analogi med namnet åsgropar, gifvit benäm- 

 ningen åsgrafvar ^). Dessa synas föga hafva tilldragit sig upp- 

 märksamheten och mera betraktats, såsom icke vidkommande 

 åsarne. Och likväl har det icke g-erna kunnat undoå den re- 

 sande geologen, liksom det länge varit kändt för den praktiska 

 bygmästaren, att utefter foten af en ås ofta sträcker sig en 

 rännformig fördjupning, fy kl med dy, blöt lera o. d., stundom 

 innehållande smärre långdragna sjöar eller tjärnar, stundom ut- 

 oförande bäddar för bäckar eller åar. Bvgger man ett hus vid 

 åsfoten, är det en ofta inträffande händelse, att en del af grun- 

 den, som hvilar på åsen, står fast, den andi"a delen »sätter sig» 

 fortfarande. Borrar man här, finner man, att åsgruset sänker 

 sig tvärt till ofta ganska betydligt djup ocli å andra sidan om 

 rännan höjer sig sand eller krossgruslagret också brant. På en 

 del ställen ser man dock åsgrafven fortsättas utåt — från åsen 

 räknadt — medels en större sjö eller mosse. 



Om man tager i betraktande de utgifna svenska geologiska 

 kartorna och på dem följer åsarnes lopp, skall man lätt kunna 

 iakttaga, huru allmänt förekommande dessa åsgrafvar äro, och bör 

 otvifvelaktigt finna sannolikt, att de icke kunna afskiljas från 

 åsbildningen, utan att deras tillkomst bör förklaras i samband 

 med åsens. 



I mellersta Sverige är det ovanligt att få se mera än två, 

 högst tre, parallela åsryggar jemte hvarandra -). I högtraktcrna 

 finnas dock ställen, som bildas af rullstensgrus förekommande 

 i form dels af slätter dels af från dessa slätter sig höjande större 

 och mindre ryggar och kullar. Sådana äro t. ex. det stora rullstens- 

 fältet vid sjön Lien på kartbladet »Riddarhyttan» ^), hvilket upnår 

 de ansenliga dimensionerna af 3000 till 16000 fot i bredd och 

 24000 fot i liingd, och hvilket på sin yta lernnar plats för ej 

 mindre än 10 sjöar, utfyllande fördjupningar mellan kullarne, 



1) Se D. HuMMEL »Om rullstensbildningar», s. 20. 



^) Dock finner man på några ställen flere. Så t. ex. är åsen omkring 

 Malmköping på en mils längd delad i 2, 3 eller 4 ryggar, hvilka 

 mellan sig härbergera en hel mängd åsgropar. Likaså skulle man kunna 

 vai'a frestad antaga, att åsen norr om Upsala till föreningen mellan 

 Upsala och Vattholmaåsarne bestod af en mängd parallela ryggar, af 

 hvilka endast öfversta topparne nådde upp öfver lerorna. 



3) S. G. U. N:o 46. 



