BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDLINGAR. BAND 4. M:0 3. 31 



de bestå. Så är t. ex. förhållandet med de af v. Post omtalade 

 qvartsitenia, hvilka i stor mängd förefinnas i Köpingsäsen '), 

 äfvensom med de hälleilintstenar, hvilka utgöra hufvudmassan i 

 Stadraäsen mellan sjöarne Greken och Saxen på geologiska kart- 

 bladet »Nora». Stundom beror dock äfven denna stenarnes 

 mindre tillrundning på andra omständigheter. Sålunda äro de 

 ofta mindre väl rundade i åsens början norrut, då de icke hunnit 

 blifva så mycket bearbetade, hvilket också visar sig deraf, att 

 porfyr och röd sandsten, båda från öfre Dalarne, städse i dessa 

 trakter bilda utmärkt vackra rullstenar. På sådana ställen finner 

 man deremot ofta föga rundade stenar af granit och gueis, 

 hvilka bergarter eljes pläga lemna utmärkt väl rundade stenar. 

 Men icke heller detta förklaringssätt kan öfverallt användas. 

 Understundom synes äfven massan hafva haft inflytande. Så- 

 lunda finnas vissa åsar eller vissa sträckor af åsarne mindre väl 

 utbildade i detta afseende. Den stora och vackra åsen i närheten 

 af Flens jernvägsstation. hvilken genom grustägt för de här 

 hvarandra korsande jernvägarne blifvit på långa sträckor öpnad 

 och genomgräfd, visar sig således bestå af ett ej synnerligen 

 väl rensköljdt grus, i hvilket mer och mindre kantiga stenar 

 i mängd träffas. 



De finare materialerna, o-rus och sand, förhålla sia; luioefär 

 som rullstenarne. Vanlio;en torde de dock vara något mera 

 kantioa, hvilket väl också kan vara temlio-en naturligt. 



Slam och Icraktiga partiklar saknas oftast helt och hållet, 

 och skulle just denna rullstensgrusets rensköljda beskaffenhet 

 vara en hufvudkarakter. Likväl är detta ingalunda alltid för- 

 hållandet, såsom t. ex. i nyss omnämnda ås i trakten af Flen, 

 äfvensom på åtskilliga ställen i åsarnes begynnelse, der de, 

 ofta små och obetydliga, föga skilja sig från eller öfvergå till 

 omgifvande moränmassor, t. ex. vester och norr om Pinna bruk 

 samt mellan Fåsjön och Usken på »Nora» -). 



I sin beskrifning om sandåsen vid Köping nämner v. Post 

 dock ett slags slam eller pulver, som städse följer rullstenarne, 

 men som lätt kan bortsköljas. Det är en ytterst fin sand, icke lera, 

 och synes vara tillkommet genom nötning. Afven jag har 

 funnit det vara en vanlig egenskap hos rullstenarne, att de äro 



') v. Post anser dessa härstamma från en mycket aflägsen moderklyft. 

 Detta kan vara möjligt, ehuru jag ej anser det sannolikt, då sådant i 

 allmänhet icke är förhållandet i åsarne. Påpekas må ock, att (jvart- 

 siter — om likartade kan jag icke säga — finnas i omnejden. 



O S. G. U. N;o 5(5. 



