BIIIANG TILL K. SV. VET. .\KAD. HANDLINGAR. BAND 4. N:0 3. 33 



den är diskordant. 1 samma mån, som vägbygnadeina för- 

 bättrats och jemväl andra behof fordrat tillgång på rullsten och 

 |)å grus af denna art, hafva grustagen blifvit större, och erfaren- 

 heten om åsarnes inre bygnad således i samma mån kunnat 

 tillväxa. På grund deraf, att hela åsen betraktades såsom ett, 

 har sedan den åsigten mer och mer utvecklat sig, att rullstens- 

 grtiset är utmärkt genom sin vackra och tydliga, vanligen dis- 

 kordanta, skiktning. Huruvida detta är förhållandet, äfven om 

 man endast afser kärnan — i den inskränktare mening, under 

 hvilken jag nu betraktar den — skall jag försöka något utreda. 

 Den egentliga rullstenskärnan är på vissa ställen ganska mäktig, 

 på andra mycket tunn. Sålunda har jag t. ex. i Karlslundsåsen 

 söder om ()rebrn sett den på ett ställe minst 20 fot mäktig. 

 E] långt derifrån syntes den inskränka sig till ett enda hvarf, 

 som blott var några tum till en fot tjockt. På andra ställen 

 har jag sett dessa rullstenshvarf 30 — 40 kanske 50 fot mägtiga, 

 utan att inan ändock kommit igenom dem. På en del ställen 

 finner man knappast någon rullsten i åsen, endast grus och sand, 

 på andra åter träffas rullstenen i vexlande hvarf med de finare 

 beståndsdelarne. På sistnämnda ställen är skiktningen van- 

 ligen fullt tydlig, om också i hög grad rubbad och af bruten. 

 Der kärnan består mera enbart af rullsten, är den deremot 

 vanligen aldeles eller i det närmaste oskiktad, hvarpå talrika 

 exempel skulle kunna anföras ^). Skiktningen inom kärnan- svnes 

 sålunda hufvudsakligcn vara en bankning, ehuru de finare par- 

 tiklarne stundom äfven visa en parallel anordning inom de en- 

 skilda bankarne. 



D. HuMMEL uppgifver -) angående denna sak från de Små- 

 ländska åsarne, hvilka aldrig "varit betäckta af hafvet och sålunda 

 sakna skalet: »Skiktning saknas här visserligen icke hos rull- 

 stensbildningen, men den är dock sällan iakttagen». 



Slutligen må nämnas, att, så vidt jag vet, ännu aldrig i 

 den egentliga åskärnan några lemningar af växter eller djur 

 blifvit inom Sverige träffade. DÉSOR ^) omnämner visserligen, 

 att han i åsarne funnit växtlemningar förvandlade till lignit ; 

 men det är antagligt, att dessa fynd tillhöra skalet, så mycket 

 mera, som DÉsor nämner, att han anser dem vara af marint 



') Man kan i detta fall få se åtskilliga uppgifter i beskrifningarne till de 

 från Svcriffen Geologiska Undersökning utgifne kartblad, men vida mera 

 finnes i dithörande dagböcker. 



^) »Om rullstensbildningar» sid. 7. 



^) BuU. de la Soc. Géol. de France. T. IV. ser. 2. 1846, 



3 



