40 o. GUM^LIUS, OM MELLERSTA SVERIGES GLACIALA BILDNINGAR. 



nämnda högtrakts sydsluttning ligga sjöarne Tisaren och Sottern, 

 hvilka med sina långgrunda steniga, i vikar och uddar fördelade 

 norra, och sina nästan linieräta, tvärt stupande, södra stränder 

 väl vitsorda den ofvan anförda skildringen af traktens lutnings- 

 ^rhällanden. Just innom detta område hafva vi sålunda ett särdeles 

 ijodt tillfälle att studera rullstensbildninsens beroende eller obe- 

 roende af markens relief. Just inom detta område får man också 

 de bästa bevis, man kan vänta, för att utreda denna sak. 



Vid efterföljande framställning anhåller jag att iå hänvisa 

 till de af Sveriges Geologiska Undersökning utgifna kartbladen 

 »Nora», »Latorp», »Riscberga», »Riddarhyttan», »Linde», »Öre- 

 bro», »Segersjö», »Engelsberg», »Ramnäs», »Köping», »Arboga», 

 »Säfstaholm», »Sala», »Vesterås», »Eriksberg» och »Nyköping». 

 Afven llere af de öfriga bladen kunna lemna goda bidrag, men 

 det är egentligen förliållandena på dessa, jag här vill taga i be- 

 traktande. 



Ser man först på åsarnes lopp öfver slättmarken, skall 

 man Hnua, att de, oberoende af lutningsiorhållandena, fram- 

 gå med långdragna svängningar åt öster och ^•ester om nor- 

 mallinien, likasom om åsarne varit underkastade ett lindrigt 

 tryck efter längden. 



Tager man vidare i betraktande deras lopp nordligt lian Kils- 

 bergens hrtjdsträckning, således inne i Nerikes oeh Vestmanlands 

 bergsbygder, skall man här Unna, att åsarne strängt följa dal- 

 gångarna, men att de derjemte på ställen, der två dalgångar 

 finnas att välja på. städse taga sin väg genom den, som går 

 närmast i öf\erensstämmelse med normahiktningen hos refllorna i 

 trakten, äfven om denna dal går på betydligt större höjd. Flere 

 sådana exempel kunna anföras. Sålunda hafva vi den s. k. Mo- 

 åsen, som från trakten af Norasjön går ut till den nedanför 

 Kilsbergen vid Jerle li-amstrykande Lindeåsen och dervid icke 

 väljer vägen åt öster utfiir genom Hammarbyåns dal utan åt 

 S. S. O. uppför genom Modalen. Likaså tager Norrköpingsåsen 

 från trakten af Ramsbergs kyrka ingalunda sin väg genom den 

 åt norr sig böjande dalgången, i hvilken sjöarne (ilien samt 

 Norr ocli Sörmogen ligga ]m omkring 350 fots höjd, utan den 

 har valt sträckninijen genom en mindre dal. som stio;er till 400 

 och 500 fots höjd öfver hafvet, men som går ungefärligen i 

 refflornas riktning. På samma siltt går också Fernaåsen från sjö- 

 arne Barken icke genom den på 336 fots höjd i en båge åt 

 norr svängande dalen ned åt Amänningen, vid hvars södra 



