BIHANG TIIJ- K. SV. VET. AKAD. HANDLINGAR. BAND. 4. N:0 3. 41 



iinda Strömslaolmsäsen börjar, utan den tager sin väg genom 

 (len närmast intill höjderna, närmast normalrefflornas riktning, 

 gående dalgången förbi St. Kedjen och Svansjöarne, ehuru den 

 här tvingas att öfverstiga en höjd af omkring 500 fot öfver 

 hufvet. 



Inom den trakt, som innefattas på kartbladet »Xora» (innes 

 dock åtminstone en ås, som visar en stark afvikelse från refflornas 

 normalriktning. Åsen — Stadraåsen — som framgår mellan 

 sjöarne Greken och Saxen, går nämligen i riktning från X.V 

 åt S.O, men denna ås ligger i en trång och djup dal, omgifven 

 af stora och branta höjder, hvilken utgör fortsättningen af den 

 i refflornas riktning gående sjön Greken och föi-binder denna 

 med Yikern och således medelbart med Xorasjön och Modalen. 

 Detta torde vara anledningen till dess fortgång i niimnda viider- 

 stveck. Denna ås har sannolikt sin fortsättning genom sjön 

 Vikern till jMoåsen. Den emottager korta biåsar från smärre 

 dalar på norra sidan. Vid sjön Grekens båda vikar åt norr 

 och nordvest ser man äfven små rullstensåsar, hvilka då skulle 

 vara den hittills, så vidt jag vet, nordligaste kända början till 

 nvssnämnda ås. Vid Vikern tillstöter också antao-lio-en en sido- 

 ;is från norr. Det synes äfven sannolikt, att en förbi Mogrufvan 

 söder om sjön Vikern framgående ganska vacker och väl utbildad 

 ås, som mot söder aftynar och försvinner, innan den når högsta 

 rvggen af Kilsbergen, har sin början mot all vanlighet i söder 

 och sin sträckning mot Vikern till mötes mot Stadraåsen. jVfven 

 i Elflångens dal, som utgår i Vikerns sydvestra hörn, ser man 

 spår af rullstensgrus efter sydöstra dalväggen. Då lui härtill 

 lägges, att en ås, ganska stor och vacker, är träffad i Jernboäs 

 socken, framgående mot nordvestra viken af Fåsjön, och en annan, 

 mindre, mellan Usken och Fåsjöns nordöstra vik, kan man hafva 

 anledning antaga, att här en stor åsknut är för handen, att ett 

 stort antal små åsar ur alla dalar fi-amkomma mot den gemen- 

 samma föreningspunkten for alla dessa dalar, hvilken är belägen 

 i Xorasjön, för att från denna genom Moåsen förena sig med 

 Lindeåsen. Jag får i det följande iinnu ytterligare anledning 

 att tala om detta märkvärdiga förhållande, hvilket för öfrigt, en- 

 ligt hvad D. HuMMEL i sin uppsats ^) har att förmäla om de Små- 

 liindska åsarne, på mer än ett ställe skall hafva sin motsvarighet 

 derstädes. 



') »Om riillstensbildningar». 



