58 o. GUM^LIUS, OM MELLERSTA SVERIGES GLACIALA BILDNINGAR. 



omedelbart efter lösgörandet från klippväggarne inneslutet i isens 

 massa och i denna nedtransporteradt utan att undergå någon 

 synnerlig förändring till sin form, under det att en annan del 

 före sin inneslutning i isen måste hafva varit underkastadt en 

 större friktion dels under isen dels mellan isen och de uppstic- 

 kande höjderna, som isen har att passera, och hvilka höjder som- 

 hgstädes — i isströmmar och glacierer — kunna nå upp till 

 och öfver isens yta, men i egentlig inlandsis blott nå högre 

 eller lägre upp i dess massa. 



Om vi nu först taga i betraktande den s. k. stra7idvalls- 

 teorien, så finna vi, att den icke kan förklara, huru strand- 

 vallar kunna uppstå i dalar, och ännu mindre på höjder, dit 

 hafvet bevisligen icke nätt. 



Den har också svårt att visa, huru en rad af åsar kunnat 

 uppstå den ena utanför den andra, den yttre ofta vida högre 

 än den inre. 



Den kan icke förklara, huru åsarne kunnat bildas på så 

 olika nivåer, som man nu finner en och samma ås intaga, vid 

 hafvets nuvarande yta och på mera än 1000 fots höjd deröfver. 



Den kan icke förklara, hvarför åsarne ofta framgå i nästan 

 rät vinkel mot den hvarfviga lerans utbredning, hvilken dock 

 måste utvisa hafvets ungefärlio-a kontur vid den tid. då åsarne 

 bildades. Åsarne gå sålunda icke, som man påstått, i det när- 

 maste parallelt med den forna strandlinien. De flesta af dem 

 skära denna i en vinkel, som mer eller mindre närmar sig 

 den räta. 



Den kan icke förklara biåsarnes tillkomst. 



Den kan icke förklara åsgroparna genom annat, än en ord- 

 sammansättning utan grund och utan betydelse, såsom t. ex. 

 »gyratoriska rörelser», hvilka om de förefunnes, endast borde 

 kunna ursvarfva ett rundt hål, men ingalunda en äsgrop, hvilken 

 ofta har en ganska stor bredd, men oftare en ännu större längd. 



Den kan icke förklara, hvarför dessa »gyratoriska rörelser» 

 gemenligen inträffat midt pä åsryggen, lemnande en vacker 

 och väl utpräglad, men oftast smal, rygg på hvardera sidan, 

 eller huru en sådan långsträckt åsgrop genom smala och väl ut- 

 bildade tvärryggar kan vara delad i flera i rad efter hvarandra 

 liggande. 



