BIHANG TILL K. SV. VET. AKAU. HANDLINGAR. BAND. 4. N:0 3. 63 



det redan anförda och ur det, som ytterligare kommer att an- 

 föras. Om vi emellertid fasta uppmärksamheten på, huru en del 

 åsar framgå i skydd af Kilsbergen och dervid afvika från reff- 

 lornas normalriktning, men, då de lemna detta skydd, fortgå i 

 nyss nämnda riktning; 



om vi vidare komma ihåg åsarnes undanvikande för mötande 

 tvärare höjder för att i stället framgå genom dalar mer eller 

 mindre långt ät ena eller andra sidan; 



om vi noga beakta, att detta undanvikande sker redan på 

 ej obetydligt afstånd, aldeles som om äsarne haft känning af 

 höjden ett godt stycke, innan de, fortsättande i sin förra rikt- 

 ning, skulle hafva nått den; 



om vi ytterligare tänka på de svaga bägformiga böjningarne 

 åt ömse sidor, som åsarne under sin fortgång öfver slätten varit 

 underkastade ; 



om vi iakttaga, att åsarne i dalar vanligen icke gå rakt 

 fram genom dalens midt, utan intaga ett läge sådant, som huf- 

 vudströmmen i en genom dalen framgående, densamma fyllande, 

 vattenmassa skulle intaga; 



om vi vidare erinra oss, huru åsar utträda ur allu betyd- 

 ligare dalar i Kilsbergens höjdsträckning, hvilka gå någorlunda 

 i reftlornas normalriktning, men deremot undvika de lägre lig- 

 gande dalarne, som icke stämma med normalrefFlorna; 



om man i afseende på åsarnes material fäster sig vid dess 

 öfverensstämmelse med bottengruset, samt iakttager, att på 

 åskärnans yta och under hafsbildningarne, som bilda skalet, stun- 

 dom träffas ytgrus och kantiga block, hvilka följaktligen måste 

 tänkas vara afsatta på åsarne redan före deras sänkning under 

 hafvet, isynnerhet som block och sannolikt äfven ytgrus jem- 

 väl finnas på åsar, som icke blifvit sänkta imder hafvet; 



om man sammanställer allt detta, måste man, synes det mig, 

 komma till det resultat, att åsarnes kärna är bildad såsoyn en 

 i inlandsisens undre del ingående och med densamma rörlig in- 

 lagring, såsom en inre morän. 



Enligt hvad jag i det föregående sökt utreda, måste man 

 antaga, att inlandsisen haft olika rörelseriktning i sina öfre och 

 i sina undre lager. De öfre, som äro oberoende af höjderna, 

 framgå ungefär i samma riktning, till dess de stöta på något 

 hinder af det ena eller andra slaget De måste tänkas utgå 

 radielt från centralpartiet, der det drifvande trycket verkar. Isens 

 väg utvisas af normalrefflorna på höjderna. De undre lagren 



