BIHANO TILL K. SV. VET. AKAD. HANDLINGAR. BAND. 4. N:0 3. 6i) 



isens tillväxt) och är bildadt framför iskanten genom glacierelf- 

 varnes tillsvämmande verksamhet. 



2. Det egentliga rullstensgruset bildades i form af »inre 

 moräner» inuti isen i dess undre delar, der rullstenarne genom 

 nötning och framskufning tillplattades, mattslipades, beröfvades 

 sina repor och täcktes med slippulfver. Materialerna omlagrades 

 dervid till någon del. 



3. Rullstensgrusets material är dels bottenmoränen, dels 

 sido- eller midtmoränernas undre delar. 



4. Rullstensgrusets material tilldanades under hela istiden; 

 men dess nuvarande yttre former under istidens allra sista skede. 



5. Från de olika dalarne koramo rullstensband, af hvilka 

 en del fortgingo parallelt eller nära parallelt, en del åter träffade 

 tillsammans och förenade sig med hvarandra. 



6. Yid föreningspunkten uppstodo ej sällan mellanrum, der 

 endast is, men ingen rullsten fanns. Dessa mellanrum, som 

 vanligen i följd af tillkomstsättet voro utdragna på längden i 

 åsens riktning, gåfvo sedan upphof åt åsgropar. 



7. En del åsgropar uppstodo af andra anledningar, då 

 rullstensbanden af en eller annan orsak vid kanten eller på 

 niidten blefvo tunnare eller försvunne. Orsakerna kunna natur- 

 ligtvis hafva varit mångahanda, men torde hufvudsakligen hafva 

 berott på isens inre oregelbundna rörelser. 



8. Asarnes yttre form uppstod derigenom, att den inre 

 moränen vid isens afsmältning trädde i dagen och skyddade 

 sitt underlag, hvilket efterhand och långsamt försvann, hvarvid 

 åskärnans material »satte sig», allteftersom isen smälte. Vid 

 samma tid och af motsvarande anledning tillkommo åsgroparne, 

 der den inre moränen på ett eller annat ställe icke fullt täckte 

 isytan. 



9. Asgrafvarne äro bildade vid åsformens tillkomst genom 

 inverkan af smältningsvatnen på den här först blottade jordytan. 



10. Krökningarne åt ömse sidor om åsens normalriktning 

 bero på den sammanpressning, istäcket led, då det, framgående 

 öfver en slätt, stötte emot en mötande större höjd. 



11. Krökningarne vid mötet med en större höjd, som ej 

 af den »inre moränen» kunde passeras annat än genom en åt 

 ena eller andra sidan liggande sänkning eller dal, och hvilka 

 städse synas börja och fortgå på ej ringa afstånd från den mö- 

 tande höjden, måste bero på ett förskjutbart, mer dock temligen 

 styft, medium, i hvilket åsarnes ursprungliga material var inne- 



