BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDLINGAR BAND 4. n:o 3. 71 



19, Afven en del af det s. k. svallgruset måste anses till- 

 höra samma bildningstid och bildningssätt som rullstensgruset, 

 ehuru lugct ej varit g3'-nsamt för åsformens utveckling. 



Bilaga. 



Om stenräkniiigar på geologiska kartbladet »Nora». 



För utredande af sambandet mellan de olika bergarterna i 

 rullstensffrusets stenar och i den fasta bcrcjgrunden i närheten an- 



Ö (Do 



stälde jag under den geologiska undersökningen af kartbladet 

 »Nora» ett antal stenräkningar pä olika ställen. Vid hvarje 

 räkning samhides utan val 200 stenar ur ett grustag, sönder- 

 slogos och bestämdes. 



Kesultaten voro följande: 



1. Lindeäsen: 

 a. b. 



Granit 37, i 36,2 



Gneis 5,7 15, o 



Burit 46,7 43,.3 



Diorit ... 3,8 1,6 



Främmande bergarter 6,7 3,9 



100,0 % 100,0 %. 



a) Från skärningen vid Jerle jernvägsstation; 



b) Från ett grustag vid Ringholmen. 



Härvid torde böra påpekas: att åsen fortgår pä gneisgrund 

 med stora berg af Orebrogranit strax invid vesterut; att tillök- 

 ningen i graniternas procenttal från b) till a) hufvudsakligen 

 kan tillskrifvas detta bredvid liggande massiv, då de grofva 

 graniterne i b) utgöra 11, men i a) 19 procent af det hela. 

 eller i den förra mindre än en tredjedel och i den senare fullt 

 hälften af granitstenarne; att den märkliga förminskningen i 

 gneisstenarnes antal i motsats, mot hvad man efter underliggande 

 bergarten kunde haft skäl att vänta, beror på tillförseln af 

 granit och eurit genom Moåsen; att ökningen i euritstenarnes 

 . antal beror på samma tillförsel; samt att i afseende på dioriten 

 1 och »främmande bergarter» (röd sandsten och porfyr) summan 

 ' af de ingående stenarne är f()r liten, för att man skulle kunna 

 sluta något af den lilla ökningen ellei" minskningen. 



o o o 



