10 KJELLMAN, OM SPETSBERGENS THALLOPHYTER. 



divid. — Hittills har det icke lyckats mig att komma till kun- 

 skap om artens fortplantningssätt. Det slags propagations- 

 orsjan, hvilka uti ofvan citerade afli andlin 2; blifvit kallade 

 sporangier, finnas i riklig mängd på exemplar, insamlade vid 

 Spetsbergen i Juli månad. I Bohuslän synes dessa organs 

 utvecklino; försisrffå något tidicfare, nämlisren i ^Mai och Juni 

 månad. 



IV. PH.EOZOOSPORACE.E. 

 Fam. I. LAMINARIE^.') 



Gen. I. AL ARIA Grev. 

 Alg. Brit. p. XXXIX. 



1. A. granditblia J. Ag. 



(jrrönl. Lam. et Fuc. p. 2(). 



Arten förekom temligeu ymnig vid alla de delar af Spets- 

 bergens kust, som jag var i tillfälle att undersöka: så väl i 

 yttre hafsbaudet och på betydligt (lO eng. mils) afstånd från 

 land som i det inre af de stora fjordarna (t. ex. i Isfjorden 

 vid Gåsöarna och Skansbay). — Vanligen träffades den på 

 2 — Kl famnars djup. 



Hos det längsta exemplar af donna art, jag mätt, var 

 stipes 125 ctmr lång och nedtill omkring 2 ctmr i diameter, 

 laminan öfver 100 ctmr lång och 30 ctmr bred. — Stipes' 

 längd ökas i den mån växten blir äldre. Hos individ, hvilka 

 ega zoosporangiebärande grenar eller blad (pinna?), har jag fun- 

 nit den vexla mellan 18 och 125 ctmr; vanligen uppnår stipes 

 en längd af 25 — 30 ctmr och derutöfver, innan pinnae komma 

 till utveckling. Unga exemplar — såsom sådana betraktar 

 jag alla dem, hvilkas stipites icke bära ärr efter upplösta eller 

 afkastade pinna; — hafva en i det aldra närmaste jemtjock 

 stipes, hvilken har ungefär en svanpennas tjocklek, då exem- 

 plaren nått den utveckling, att de ega pinnse. Hos äldre in- 

 divid är stipes nästan utan undantag tjockast vid basen och 

 afsmalnar tydligt uppåt. Smalast är den der den öfvergår i 

 laminan. Nedtill kan den vara 2 ctmr och derutöfver i dia- 



') Till denna familj räknar jag icke slägte Chorda. hvarigeuom familjens 

 begränsning här blir något olika den i J. Ag. Spec. Alg. 



