BIHANG TILL K. SV. VET.AKAD. HANDL. JJAND. 4. N:0 G. H 



meter. Den del af stipes, från livilken de zoosporangie- 

 bärande bladen utgå, och den del, som ligger emellan dessa 

 och laminan, är platt; för öfrigt är stipes trind eller nästan 

 trind. 



Pinnas äro vanligen jembredt viggelika, men variera myc- 

 ket icke blott till form, utan äfven storlek t. o. m.hos samma 

 individ. Jag har sett exemplar, hvilkas pinnas voro somliga 

 bredt spadlika, andra aflångt viggelika och åter andra jem- 

 breda med lancettlik bas, några 6, andra 2 — 4 ctmr i bredd, 

 der de voro som bredast. Stundom och ofta uppnå de en 

 betydlig (60 ctmrs) längd. Deras bredd har jag funnit vexla 

 från l'^2 till 6V2 ^1 7 ctmr, der den var som störst. 



Zoosporangierna (se tafl. 1 fig. 7 a och 7 b) äro nästan 

 cylindriska eller svagt klubblika, 40 — 50 ^ långa och 10 — 12 

 a tjocka, parafyserna (i optiskt längdsnitt) utdraget viggelika 

 (tall. I, fig. 6), vid spetsen omkring 20 .« i genomskärning. 

 Den utåt vettande delen af deras membran är starkt gela- 

 tinerad. 



Zoosporangiebärande exemplar har jag funnit under Ja- 

 nuari, Juli, Augvisti, September och December månader. 



Hos unga individ är laminan alltid mycket tunnt mem- 

 branös; hos äldre är den än tunn än af jemförelsevis betydlig 

 tjocklek och fasthet (subcoriacea). Något ungt exemplar med 

 tjock, fast lamina har jag icke sett. Om ett äldre individ 

 har jag antecknat, att dess stipes var 122 ctmr lång och om- 

 kring 1 ctmr i diameter, dess lamina 100 ctmr lång, nära 

 oO ctmr bred och nästan papperstunn. Efter hvad jag trott 

 mig finna ökas hos äldre individ laminans tjocklek och fast- 

 het i den mån laminan blir äldre. Alla äldre exemplar med 

 ännu qvarsittande lamina, hvilka jag lyckades erhålla under 

 vintern, då hos denna art laminans fällning försiggår vid 

 Spetsbergens kust, hade en jemförelsevis mycket fastare la- 

 mina än de, jag under sommaren och hösten insamlat. 



Stödjande mig på ./. G. AgarcVs auctoritet betraktar jag 

 denna vid Spetsbergens kust förekommande Alaria med i all- 

 mänhet särdeles lång, grof stipes, stor bred, undulerad, vid 

 basen afrundad eller hjertlik lamina, hvars medelnerf är bred 

 och föga upphöjd öfver laminans yta, såsom till arten skild 

 från den med namnet Al. esculenta vanli2:en betecknade 

 Alaria-arten. 



