14 KJELLMAN, OM SPETSBERGENS THaLLOPHYTER. 



Gen. II. SACCORHIZA (De la Pyl.) Aresch. 

 Obs. Phyc. III, p. 11 — 12. De la Pyl. Fl. Terr. Neuve. p. 23 ; spec. adj 



1. S. dermatodea (De la Pyl.) J. Ag. 



Spetsb. Alg. Till. p. 29. Larainaria dermatodea, De la 

 Pyl. Observ. p. 180. 



Belsound; Isfjorden: Skansbay; Smeerenbergbay; Fair- 

 havn; Mosselbay. 



Endast vid Smeerenbergbay anträffades den i någon nämn- 

 värdt stor mängd. Ofverallt förekom den tillsammans med La- 

 minaria digitata och L. Agardhii samt Alaria grandifolia pä 

 vanligen 2 — 10 famnars djup. 



Arten synes vid Spetsbergens kust icke uppnå så betyd- 

 lig storlek som vid Skandinaviens. Några exemplar, som 

 hållit mer än V12 meter i längd, har jag på förstnämnda ställe 

 ej sett. Vid nordliga Norges kust skall den enligt J. E. 

 Areschoug (Obs. Phyc. III, p. 12) bli ända till 2 meter lång. 

 — Stipes är till längden mycket olika hos olika exemplar 

 och mellan dess längd och laminans länsjd eller bredd är för- 

 hållandet icke konstant, lika litet som förhållandet mellan 

 laminans längd och bredd. — An öfvergår stipes utan skarp 

 gräns i laminan, än är den temligen tvärt afsatt från denna. 

 Till formen kan laminan vara iitdraget äggrund, aflång eller 

 jembredt aflång, smalt lancettlik o. s. v. Dess konsistens vex- 

 lar från tunnt memmbrauös till läderartad. Till och med hos 

 exemplar, som äro nära en meter långa, och hvilkas lamina 

 är V3 meter bred, kan denna vara nästan papperstunn. Kryp- 

 tostomata äro än få, än mycket talrika. 



Zoosporangierna utvecklas alltid, så vidt jag funnit, vid 

 laminans nedre, närmast stipes belägna del. Sorus intager 

 laminans hela bredd och är upptill i allmänhet skarpt be- 

 gränsad. Dess längd är alltid betydligt mindre än (omkring 

 V4 af) laminans. 



Zoosporangierna (tafl. 1, fig. 9) äro utdraget omvändt ägg- 

 runda, 75 — 90 i-i långa och 15 — 20 ," tjocka, sålunda, som det 

 vill synas, något kortare och tjockare hos Spetsbergska än 

 Norska exemplar, hos hvilka senare de af Areschoug (Obs. 

 Phyc. III, p. 12) uppgifvas vara 100 f.i långa och upptill 

 10 — I3V2 ." tjocka. Parafyseruas form visar fig. 8 på tafl. I. 

 Med hänsyn till dessas storlek och form öfverensstämma 



