16 KJELLMAN, OM SPETSBERGENS TUALLOPHYTER. 



som tjockast. Laminan blir 2 meter lång och derutöfver. 

 Dess bredd är bos långa exemplar alltid temligen liten i för- 

 hållande till längden. Så var hos ett exemplar laminan 2'2id 

 ctmr lång, men endast 26 ctmr bred, hos ett annat laminan 

 230 ctmr lång och 38 ctmr bred. 



Laminans form är ganska olika såsom nedanstående 

 beskrifning på laminan hos tre unga, i det närmaste lika stora 

 exemplar visar. 



Exemplar 1. Laminan vackert äggrund, 11 ctmr lång 

 och på det bredaste stället (3 ctmr frän basen) 5,5 

 ctmr bred. Ligulan^) kort, nästan jembred, icke 

 skarpt afsatt från den yngre, nedanför sittande delen 

 af laminan. 



Exemplar 2. Laminan jembredt lancettlik, 10 ctmr lång 

 och, der den är som bredast, 2,i ctmr bred. 



Exemplar o. Laminan bredt elliptisk, 10 ctmr lång, vid 

 midten 7,7, nära spetsen 6,5 "ctmr bred. Ligulau kort, 

 skarpt afsatt, nedtill endast 1,5 ctmr bred. 



Dessa trcnnc former äro de vanligaste hos yngre individ, 

 ehuru många andra förekomma. Hos äldre är ofta laminans 

 nedre afdclning utdraget omvändt äggrund, men ofta har den 

 också någon af de tre ofvan angifna formerna. 



Hos somliga, isynnerhet stora, exemplar visar laminan 

 stundom tre, från hvarandra tydligt begränsade afdelningar, 

 hvilka till formen kunna vara omvändt hjcrtlika, omvändt 

 äggrunda, viggelika, nästan cirkelrunda eller hjertlika. 



Till konsistensen är laminan på äldre exemplar tjockt 

 membranös, stundom nästan läderartad. 



Zoosporangierna vitvecklas enligt regeln vid laminans 

 bas. Sorus är alltid skarpt begränsad, till formen olika. Van- 

 ligen är den ägorrund eller utdrao-et äo-^rund, stundom bredt 

 eller jembredt elliptisk, stundom cirkelrund eller njurlik. 

 Dess längd har jag funnit vexla från 20 till 80 (vanligen är 

 den 30 — 40 ctmr lång) och dess största bredd från 5 till 20 

 ctmr. — Aldrig är dess bredd lika stor som, utan alltid be- 

 tydligt mindre än laminans bredd strax ofvan basen. 



På äldre exemplar är den del af ligulan, som varit zoo- 

 sporangiebärande, genom sin ljusare färg lätt att skilja från 



') Om denna term se J. Ag. Spetsb. Alg. Bidr. p. 3 — i. 



