cniAXG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDLINGAR. BAND 4. N:0 11. 11 



höjden af Kariska porten. Ett nytt försök gjordes nu att 

 segla tvärs öfver hafvet. Men äfven denna gång hindrades 

 framfarten inom kort dels af is, dels af en tät dimma, som i hög 

 ofrad försvårade navigationen bland isfälten. Ofta nödgades 

 iao- låta Ymer ligo-a stilla i tiockan flera timmar i rad, hvar- 

 vid ett godt tillfälle erbjöd sig till zoologiska och hydrogra- 

 fiska arbeten. Då dimman något lättade, ångade vi vidare, 

 följande så vidt möjligt var iskanten. Denna drog sig snart 

 mot öster, och om vädret varit klart, hade vi förmodligen 

 redan följande dagen kunnat nå andra stranden. Nu åtgingo 

 fvra dygn härtill, så att vi fingo Kap Bjeluschi (71° 4' n. 

 lat.) på vestsidan af Jalmal i sigte först den 10:de Augusti. 



Här var hafvet längs kusten betäckt med ytterligt sönder- 

 frätta isfält, hvilka till en början voro så glest spridda, att de 

 icke i någon nämnvärd mån hindrade oss att framtränga vi- 

 dare. På många ställen sträckte sig dock tätare isband ut 

 från kusten, hvarjämte navigationen allt fortfarande försvå- 

 rades af en mer eller mindre tät dimma, hvilken gjorde det 

 omöjligt att från fartvget urskilja isfältens utsträckning och 

 spridning. Vid försöket att genomtränga ett dylikt band af 

 endast några få hundra famnars bredd råkade Ymer den 10:de 

 vid middagstiden i besätt mellan några stycken af tjock gam- 

 mal is, som lågo inblandade mellan den tunna genomfrätta 

 årsisen. Efter 24 timmars instängning kommo vi åter loss, 

 men ej på norra, utan på södra sidan om isbandet, hvilket 

 derför fortfarande hindrade vår framfärd. En dimma gjorde 

 det för öfrigt omöjligt att från fartyget bedöma bandets 

 utsträckning och således att kringgå detsamma, hvilket för- 

 modligen eljest icke varit förenadt med någon svårighet 

 eller svnnerlig tidsutdrägt. 



Den 12:te vid middagstiden hade det framför oss liggande 

 isbandet ändtligen skingrat sig så mycket, att vi kunde ånga 

 vidare. Hafvet blef nu allt mer och mer isfritt, så att vi 

 utan några ytterligare af ishinder betincjade krokvägar kunde 

 fortsätta vår färd vidare rundtom Hvitön, förbi Obviken till 

 Jenisejs mvnning. 



Vi fingo här land i sigte den 15:de, således jämnt ett år 

 efter det klipporna vid Dicksons hamn första gången var- 

 skoddes från Proven. Det var några timmar tidigare än 

 besticket utlofvat, hvilket i början tillskrefs inflytandet af en 

 ostlicj ström i de delar af Kariska hafvet, der vi under de 



