16 NORDENSKIÖLD O. THÉEL, 1876 ÅKS EXPEDITIONER TILL JENISEJ. 



vända till Dudino, vitan nödgas blifva qvar vid Korepowskoj 

 som väktare af det anförtrodda godset. Tidigt på morgonen 

 lemnade lian derför fartyget, ntan att för mig eller någon 

 annan omnämna sin afsigt. 



Ofvertygad att godset skulle vara fullkomligt säkert i 

 Feodors vård, beslöt jag att i alla fall fullfölja min afsigt att 

 landsätta det vid den en gång bestämda platsen. Lossningen 

 börjades derför genast den 21:ste om morgonen och afslutades 

 tre dagar derpå, efter ett träget och mödosamt arbete, hvilket 

 i hög grad försvårades genom bristen på pråmar och brygga, 

 samt tämligen hårda vestliga och sydvestliga vindar, hvilka 

 åstadkommo svåra, för arbetet mycket hinderliga bränningar 

 nära den grunda stranden. Den 23:dje om aftonen var loss- 

 ningen afslutad. Följande dagen åtgick dock att ordna och 

 stufva de i land förda sakerna, äfvensom att intaga utlagda 

 trossar m. m., så att vi först den 25:te åter voro segelklara. 



Jag ångade till en början åter till Mesenkin, dels för den 

 högst osannolika händelse, att våra kamrater, utan att se det 

 vid Korepowskoj förankrade fartyget, obemärkta passerat 

 förbi detsamma, dels för att i nödfall kunna med renskjuts 

 sända bud till den flodångbåt, som, omkring den 7:de Sep- 

 tember skulle infinna sig vid Saostrowskoj. Men till min 

 stora ledsnad erfor jag vid framkomsten, att den lilla ren- 

 hjord, som nyss förut varit samlad derstädes, blifvit drifven 

 längre in på tundran. För öfrigt träffade vi vid Mesenkin 

 våra gamla der bosatta och tältande bekanta. Men ej heller 

 uu kunde de lemna oss några underrättelser om våra kam- 

 rater. 



Efter ett kort uppehåll i Mesenkin beslöt jag att göra ännu 

 ett försök att med fartyget gå upp för floden för att möta 

 Théels parti. Jag hade nämligen märkt, att i den del af 

 floden, der vi under den senaste veckan ångat af och an, 

 en öfver 10 famnar djup ränna framgick helt nära stranden, 

 och ville försöka, om jag ej, genom att följa denna ränna, 

 kunde nå Dudino eller åtminstone Saostrowskoj. Men snart 

 kom Ymer äfvcn denna gång på grund, nämligen redan i 

 grannskapet af Gostinoj Nos, således något nordligare än 

 förra gången. Den långt framskridna årstiden och de rapporter, 

 som lemnades mig om kolförrådet, medgåfvo ej att ytter- 

 ligare upprepa dessa försök, hvarför fartyget åter förankrades, 

 denna gång mellan Orlowskoj och Gostinoj. Jag valde detta 



