20 NORDENSKIÖLD O. THÉEL, 1 .S 7 6 ARS EXPEDITIONER TILL, JENiSEJ. 



några år sedan upptäckt och livilkas närmare undersökning 

 är af stor vigt för kännedomen om norra Sibiriens geologi. 

 Det var vår sista landning vid Jennisej. Vi ångade sedan 

 ut genom det breda, djupa sundet mellan SibiriakofFs ö och 

 östra Jenisej stranden mot Dicksons hamn, hvarest det ifråga- 

 satts att intaga barlast af drifved. Då vi kommo dit, den 2:dra 

 September, var dock väderleken så gynsam, att jag beslöt 

 genast fortsätta vidare. Kursen stäldes liksom föregående 

 år mot Kap MiddendoriF. HafA'-et var till en början fullkomligt 

 isfritt, och först när vi kommo helt nära Xovaja Semljas ost- 

 kust vid' 75 V2 gr- Bordl. bredd, möttes ett ganska tätt band 

 af genomfrätt is, som sträckte sig längs med kusten mot 

 Matotschkin. Kursen stäldes nu längs med isen mot söder till 

 74° 40' nordl. bredd, hvarest iskanten tog en vestlig riktning, 

 som medgaf oss att utan olägenhet af ishinder ånga rakt 

 vesterut mot Matotschkin. En märkbar dyning gaf nu till 

 känna isfritt vatten. Om kursen från Dicksons hamn stälts 

 rakt förbi Hvitön mot Matotschkin, sä skulle vi helt säkert 

 icke mött ett enda isflak. Afven på den nordliga väg jag 

 valde hindrades vår framfärd knappast af is, men väl af en 

 nästan stäudiof dimma, som nödsfade oss att liesfa stilla om 

 nätterna. Härigenom erhöll expeditionens zoolog d:r Stux- 

 BERG ett välkommet tillfälle att dragga och svabla i djup- 

 rännan längs med Novaja Semljas ostkust. 



Af alla expeditioner, som gått till Xovaja Semlja och dess 

 kringliggande haf, är det endast tre, som före de senaste 

 två svenska sysslat med zoologiska, botaniska och geologiska 

 undersökningar och dithörande insamlingar. Dessa äro VON 

 Baers expedition 1837, Heuglins 1871 och österrikisk-ungerska 

 1872—74. 



Hvad särskildt det zoologiska beträffar, har Baer från sin 

 resa hemfört inemot 70 arter ryggradslösa djur, Heuglin har 

 riktat kunskapen om artantalet inom några, och österrikisk- 

 ungerska expeditionen inom andra grupper. Men alla dessa 

 samlingar förskrefvo sig från Xovaja Semljas sydvestra, vestra 

 och norra kuster. Huru djurlifvet i Kariska hafvet gestaltat 

 sig, derom saknade man intill förra sommaren all faktisk 

 kunskap. Likväl var det bland zoologerna en gängse tradi- 

 tion, grundad på kännedomen om den stora massa sött vaten, 

 som Ob och Jenisej årligen föra ned, kanske också på 

 något ursprungligen lösligt uttalande inom literaturen, hvilket 



