BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDLINGAR. BAND. 4. N:0 11. 21 



sedan tog den axiomatiska visshetens form, att Kariska hafvet 

 är ett ytterst djurfattigt haf. 



Redan 1875 års svenska expedition skingrade denna för- 

 dom, likasom den också från Novaja Semljas och Waigatsch- 

 öns vestkust hemförde en mångdubbelt artrikare samling än 

 dess föregångare. Men i alla fall kunde icke de samlingar, 

 som hopbragts under en enda sommar, antagas lemna en 

 fullständig bild af djurlifvet i dessa trakter, som är nödig ej 

 allenast för jämförelsen med andra arktiska länders nutida 

 fauna, utan äfven för en fullständig tydning af dennas för- 

 hållande till faunan i den sibiriska tundrans aflagringar. Af 

 sådan anledning beredde jag en zoolog, d:r Stuxbeeg till- 

 fälle att, för det zoologiska arbetets fortsättning, medfölja 

 denna sommars expedition till Jenisej. Utbytet blef sär- 

 deles rikligt, såsom synes af följande, af honom meddelade 

 kortfattade öfversigt. 



»Inalles hafva 1875 och 1876 års resor till Jenisej och 

 åter från ett hälft hundrade ställen och på olika djup från 

 strandbrädden ända ned till 200 famnar draggat i Kariska 

 hafvet och dervid sammanbragt goda och omfattande djur- 

 samlingar. En mycket stor del arter uppträda lokalt och 

 förekomma i alldeles otrolig mängd. Andra åter träffas nästan 

 vid hvarje draggning, men i långt ringare antal. De senares 

 förekomst är mera likformig, följaktligen bestämmande för 

 fauuområdet i dess helhet. Till dem höra främst bland 

 alla två arter af slägtet Idothea (Id. Sabinei och Id. entomon), 

 bägge kraftigt utvecklade, och man kan med fog säga, att 

 Kariska hafvet karakteriseras af detta slägte. Det är Ido- 

 theornas provins. — Till de djurformer åter, som äro lokala 

 i sin förekomst, höra åtskilliga arter af blötdjurens, hydro- 

 mednsornas och bryozoernas klasser, men i främsta rummet 

 samtliga härifrån kända representanterna bland stråldjuren. 

 Dessas myckenhet är stundom verkligen förvånande, och, hvad 

 egendomligare är, der en art förekommer i någon större 

 mäno-d, der lefver hon nära noR- ensam med uteslutande af 

 alla andra. Så är t. ex. förhållandet med arter af slägtena 

 Cribella, Astropecten, Ctenodiscus m. fl., hvilka härstädes träffas 

 i stora och starkt utvecklade former. Ej sällan uppbragte 

 svabeln på en gång hundratals individer af samma art. Äfven 

 af den vackra crinoideen Alecto Eschrichtii erhöllos flera 

 gånger verkliga praktexemplar. 



