BJHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDLINGAR. BAND. 4. N:0 11. 25 



rektor M. Brenner, och sedan de nödvändiga reseanordningarne 

 blifvit fullbordade, lemnade vi den 6:te Maj den ryska hufvud- 

 staden. Entomologen docenten Sahlberg från Helsingfors hade 

 också här inträffat för att gemensamt med oss företaga resan 

 till Jenissejfloden, hvarefter han ämnade ensam och obe- 

 roende af oss göra sina forskningar längs floddalen. 



Efter en vexlande färd först med järnväg till Nischni- 

 Novgorod, derpå med ångbåt på Wolga och Kama till Perm, 

 så med tarantass till Tjnmen, ånyo med ångbåt på floderna 

 Tura, Tobol, Irtisch och Ob till Tomsk och slutligen derpå 

 med tarantass, ankommo vi den 8:de Juni på aftonen till Kras- 

 nojarsk. 



Under denna resa erbjödos talrika tillfällen till intres- 

 santa utflykter. Vid Kama och Wolga hade ännu den 9:de Maj 

 våren knappast vunnit inträde ; pilbusknrne kring stränderna 

 hade blott en grönaktig anstrykning. Stundom föll snö, och 

 ångarens hjulhus voro öfverdragna med is. Den 14:de Maj an- 

 lände vi till Kungur, der vi uppehöllo oss trenne dagar, dels 

 för att i denna ovanligt intressanta trakt i Ural-bergens närhet 

 göra insamlingar af naturföremål, dels för att undersöka en 

 högst egendomlig grotta. 



Denna senare var belägen ungefärligen 5 werst utom staden 

 i ett kalkberg, som stupade ned till en mindre elf, och i hvars 

 klippafsatser talrika kajor och några par pilgrimsfalkar ned- 

 slagit sina bopålar. Grottans öppning, som först måste rensas 

 från is och nedfallna klippstycken, befann sig vid bergets 

 fot och var så liten, att man med möda kunde tränga sig in 

 genom densamma. Utom vägvisaren, en bonde från den 

 närliggande byn, hade vi i vårt sällskap en norrman, en 

 polack samt några ryssar, tillsammans 11 personer, alla för- 

 sedda med ljus. 



Efter att först lyckligen hafva passerat en snedt nedåt 

 gående gång af 3 a 4 famnars längd och så trång, att man 

 endast i rakt liggande ställning kunde röra sig framåt, befann 

 man sig. i ett stort rum, delvis upptaget af väldiga klipp- 

 block och med väggarna täckta af ett tjockt rimfrostlager. 

 Härifrån infördes man nu i en labyrint af gångar och salar, 

 den ena större än den andra; de vackraste iskristaller klädde 

 väggar och tak; här och der stodo kolossala pelare och 

 fantastiskt formade figurer, allt af is. Inga stalaktiter kunde 

 upptäckas. I den innersta salen fans en mindre sjö med 



