BIHA.NG TILL K. SV, VET. AKAD. HANDLINGAR BAND. 4. N:0 11. 31 



vandra i ett storartadt driflius; man inandades en ljum, fuktig, 

 väldoftande luft, och ögat smektes af den mest vexlande och 

 saftiga grönska. Naturen sjelf sörjer för gödningen, i det att, 

 såsom ofvan blifvit sagdt, floden hvarje år mer eller mindre 

 svämmar öfver sina bräddar; vattnet är då mera än vanligt 

 brunfärgadt af slam, som så småningom afsätter sig på den 

 öfversvämmade marken. Trädens stammar äro derför ofta 

 täckta flera alnar högt från roten af ett tjockt ler- eller 

 slamlager. 



Den 28:de Juni kommo vi till kyrkobyn Xasimova, och, 

 efteratt der hafva företagit några intressanta utflykter, fortsattes 

 färden till den omkring 316 werst från Jenisejsk belägna byn 

 Nikulina, hvarest floden gör några väldiga krökningar. Redan 

 förut, omkring 5 werst från nämnde by, hade vi passerat förbi 

 ett ståtligt kalkberg »Stolba», som med tvärbranta klippafsatser 

 stupade ned i floden. För att taga detta berg i närmare 

 skärskådande anskaff'ades en mindre båt; en lång lina fästes 

 med sin ena ända vid dess förstam och med den andra vid 

 en häst med sin lilla ryttare, och så bar det af med skum- 

 mande fart emot strömmen tillbaka till nyssnämnda berg. 



»Stolba» ligger på Jenisejs högra strand. Bry ologen och 

 lichenologen fingo här fullt upp att göra, och slagen från den 

 senares hammare genljödo länge vidt omkring i nejden. Afven 

 en mängd landmollusker, synnerligast af slägtena Pupa och 

 Vertigo, insamlades. I klippafsatserna häckade hundradetals 

 svalor, Hirundo urbica, fredligt tillsammans med ett falkpar, 

 Falco peregrinus. 



Emellan Voragova och Asinova utbreder sig floden till 

 en väldig sjö af vid pass 2:ne sv. mils bredd och uppfyld af 

 en mängd större och mindre öar till antalet, såsom man sade, 

 80. Alla dessa öar äro lågländta och torde vid öfversväm- 

 ningstiden stå under vatten, hvilket man äfven kunde sluta 

 till af de kärr, sjöar och stillastående vatten, som der finnas 

 i stor massa. De voro bevuxna med stora vidlyftigt utgre- 

 nade pilträd och manshöga ormbunkar, Struthiopteris germa- 

 nica. Barrikader af kullfallna murknade och friska stammar 

 gjorde dessutom vandringen mer än mödosam, ty när man 

 skulle skynda fram för att få sigte på en sällsynt fågel eller 

 fånga en förbifladdrande fjäril, gjorde man ej sällan den 

 obehagligaste kullerbytta, och det utsedda bytet var för- 

 svunnet. 



