36 NORDENSKIÖLD O. THÉEL, 187 6 ÅRS EXPEDITIONER TILL JENISEJ. 



träffade. Innevånarne mottogo oss med stor välvilja. Intres- 

 sant var att gifva akt på de Ostjaker, som der uppehöllo sig. 

 och af livilka några tycktes stå i tjenst hos by-innevånarne. 

 Till folie af den nästan outhärdliga hettan gingo de så godt 

 som utan alla kläder. Framför andra ådrog sig min upp- 

 märksamhet en höfding, hvars muskulösa kropp och jättelikt 

 o-rofva lemmar jag hade godt tillfälle att beundra, alldenstund 

 de endast knapphändigt skyldes af en öfver axlarne kastad 

 kappa. Vi möttes flera gånger i byns närhet; han var da 

 beväpnad med båge och koger samt stadd på jagt efter ekorre 

 eller burundvik. 



Här torde det vara på sin plats att nämna något om 

 iafften i dessa trakter. Pil och båge uto-öra ännu ett visf- 

 tigt vapen för en del af Asiens vilda folk. Synnerligast Tun- 

 guserna lära besitta en otrolig skicklighet i deras behandling. 

 Så t. ex. påstodos personer finnas bland dem, som ägde sådan 

 färdighet, att de med en pil kunde träffa en annan redan af- 

 skjuten i luften. Bågen är nära o:ne alnar lång och sam- 

 mansatt af flera olika träslag, för att åstadkomma så mycket 

 större spänstighet; dessutom är densamma klädd med näfver. 

 för att bättre motstå regn och fukt. Pilen är antingen för- 

 sedd med en lång jernspcts af vexlande form eller med en 

 konisk träknopp; den förra är afsedd för större djur, t. ex. 

 renar och björnar, den senare deremot för ekorrar eller andra 

 smärre djur. 



Användningen af bössor, synnerligast med flintlås, har 

 emellertid allt mera kommit i bruk och torde inom kort undan- 

 rödja bågarne. Den ryska befolkningen längs Jenisej räknar 

 ej synnerligen många jägare ibland sig, och byar finnas, der 

 man ej kan upptäcka ett enda eldvapen. Detta måste före- 

 falla så mycket underligare, som man vanligtvis tager för 

 gifvet, att hvarje man i en dylik vildmark måste vara en 

 skicklig jägare. Deremot finnas mänga, som drifvn en lönande 

 fångst med snaror, saxar och fällor m. m. 



Bland de djur, som företrädesvis äro föremål för jagt 

 eller fångst, böra följande nämnas: sobel, vanlig räf, fjällräf, 

 elg, hjort, varg, björn, hermelin, ekorre och burunduk. 



Vester om Jenisej är sobeln mycket sparsam äfvensom 

 dess pels mindre värderik; öster om floden förekommer den- 

 samma deremot mera talrikt. De vackraste och dyrbaraste 

 pelsarne erhållas från guvernementet Irkutsk; de från Amur 



