iilHANfj TIM- K. SV. VET. AKaD. HANDLINGAR. BAND. 4. X:0 11. 39 



Impatieus, \'er;itrum, Veronica lougifolia och manshög Ar- 

 chaBgelica.)^ 



liesan mot norden fortsattes emellertid, och, efter att på 

 spridda ställen för nordlig storm blifvit fördröjda tillsammans 

 nära fem dygns tid, ankommo vi den 28:de Juli nattetid till 

 Dudinskoj. En del af denna väg hade vi tillryggalagt med 

 tillhjelp af hundar, som med berömvärd ifver släpade och 

 drogo vår tunga båt framåt. Den 19:de passerade vi förbi 

 Kurejka-floden, hvars källor äro belägna i den väldiga bergs- 

 kedja, som sträcker sig i nordostlig riktning och utgör en 

 fortsättning af Noril-bergen; dess mynning erbjuder en ut- 

 märkt hamn med stort djup och godt skydd för alla vindar. 

 Såsom bekant finnas 100 a 200 werst uppför floden riklig 

 tillgång på den renaste grafit; redan för åtskilliga år tillbaka 

 har den bekante Sidoeoff börjat bryta grafit derstädes och 

 nedfrakta densamma utför floden till dess mynning, som 

 blifvit utsedd till upplagsplats. 



Emellan Angutskoj och Goroschinskoj anträff"ades de 

 första tama renhjordarne under sommaren. Hittills hade också 

 representanter af Asiens vilda folk varit mera sällsynta; nu 

 åter började deras »jurtar» uppträda öfverallt efter stränderna; 

 och ofta hade vi till roddare Jakuter, Ostjaker, Juraker och 

 ännu längre mot norden Samojeder; Tunguser sågo vi deremot 

 mera sällan. 



Samojeden träfias nästan uteslutande på eller i när- 

 heten af »tundran», der en del drifver omkring med sina ren- 

 hjordar, en annan åter idkar fiske i Jenisej eller någon af 

 dess bifloder; dessutom hafva några tagit tjenst hos i trakten 

 bosatte ryssar. Samojedens tält eller jurt är alltid täckt af 

 renhudar, sommartiden i enkelt, vintertiden äter i dubbelt 

 lager; det oaktadt blir dock kölden på tundran ofta så stark 

 och nordanvinden så isande, att skydd måste sökas inom 

 skogsgränsen. 



Ostjaken åter bebor sommartiden en jvirt, täckt af näfver, 

 som genom kokning i vatten göres mjuk, stark och dertill 

 lämplig. Man varseblifver då hans provisionela bostäder vid 

 de större eller mindre vattendragen, hvarest ett lönande fiske 

 kan bedrifvas. Xär vintern kommer med snö och is, d. v. s. 

 i slutet af September, drager han sig inåt skogarne, och jagten 

 blir då hans /egentliga sysselsättning. Enligt BojLiNG skall 

 han under denna kalla årstid bebo smärre hyddor, hvilkas 



