54 NORDENSKIÖLD O. THÉET,, 187 6 ÅRS EXPEDITIONER TILL JENISEJ. 



först vid riyttniugsticlen om hösten, då äfven den sällsynta 

 rödhalsade gåsen, Anser ruficollis, ej så sällan anträffas. Ännu 

 den 13:de Oktober sågo vi skaror af 2 a 3 hiindrade svauor 

 sträckande mot södern. 



Tillsammans hafva under sommaren 1-40 a 150 arter iakt- 

 tagits, deribland ungefär 25 simfåglar och 20 snäppfåglar. 

 Egendomligt är, att t. ex. vid Tolstoj nos, 69' 55' n. br., så- 

 lunda utom skogsgränsen och inom tundrans område, ännu 

 o-anska många små fåglar af ordningen Passeres förekomma. 

 ScHMiDT har der funnit 10 arter, till hvilket antal vi kunna 

 lägga ytterligare 4, uilml. Fringilla linaria, Emberiza pusilla, 

 Saxicola oenanthe och en eller två arter Phyllopueuste. 



I djur-geografiskt afseende böra våra undersökningar vara 

 af stort intresse och, om också ej uttömmande, dock i ej 

 ringa mån bidraga att sprida ljus öfver en hittills högst ofull- 

 ständigt känd del af vår verld. För oss skandinaver böra de 

 vara af så mycket större värde, som man kommit till visshet 

 om, att en del fåglar allt mera draga sig åt vester och sålunda 

 närma sig vårt lands gränser; det gifves t. ex. arter, Alauda 

 alpestris, Emberiza rustica & pusilla m. fl., som förut blott 

 kunnat anträffas i Sibirien och östra Ryssland, men som nu- 

 mera finnas mer eller mindre allmänt i Finland och vestra 

 Ryssland, ja till och med inom Skandinavien. Att denna ut- 

 bredning åt vester ej sker så synnerligen långsamt, kan man 

 dessutom se deraf, att redan på Pallas' tid t. ex. Ural utgjord(.' 

 o-ränsen i vester för Emberiza aureola, som numera är allmän 

 i hela norra Ryssland; Emberiza pusilla fans år 177fi blott i 

 Ost-Sibirien. Det synes häraf, att ingen omöjlighet liggeri det 

 antagandet, att en del fåglar, som för närvarande äro egen- 

 domliga för norra Ryssland och Sibirien, i en framtid kunna 

 komma att tillhöra vårt lands fauna. 



Utaf de 140 å 150 arter, som vi denna sommar iakttagit, äro 

 blott 20 å 30 extra-skandinaviska, alla de öfriga äro antingen 

 några gånger anträffade inom våra gränser eller häcka de:" 

 mer eller mindre allmänt. 



Oaktadt våra iakttagelser öfver däggdjuren äro högst 

 ofullständiga, så torde följande anteckningar dock ej sakna 

 allt intresse. 



Vesperugo horecdis (Nilss.)? 



Vid Krasnojarsk sågo vi flera flädermöss flygande, men 

 lyckades ej fånga någon, hvarför vi med säkerhet ej kunna an- 



