f) EKMAN, MÄLARDALENS VATTENOMRÅDEN. 



Från föregående afdelning är den skilj d af 3 små öar, pä 

 hvilka den äldsta delen af Stockholms stad blef anlagd'). 

 Under stadens vidare utveckling blef det sund tillslutet, som 

 på södra sidan om dessa öar förenade Mälaren med innerskär- 

 ofården, och de två återstående blefvo sammantränsfda till 

 2 kanaler, stora och lilla Norrström, hvilkas sammanlagda 

 bredd blott utgör ungefär 190 fot med en längd af inemot 

 1000 fot. Omedelbart nedanför sjelfva Norrströms utlopp 

 är det grundaste stället af denna förträngning, hvarest vattnet 

 måste passera öfver en bergtröskel, hvars största djup under 

 ytan utgör blott IV2 famn (2.()7 meter) vid lägsta vatten- 

 stånd; i sjelfva strömrännan ofvan detta ställe är djupet ej 

 heller stort, nemligen omkring 2 famnar. Då nu den mängd 

 af flodvatten, som genom dessa trånga och grunda kanaler 

 skall söka sitt utlopp, är ganska betydlig, så kan, åtminstone 

 under vanliga förhållanden, en bottenström i motsatt rikt- 

 ning med ytströramen här icke äga rum. Kommunikationen 

 på djupet mellan saltsjön och Mälaren är således här afbruten, 

 på samma gång som förträngningen på detta ställe medför 

 en större skillnad i vattenhöjd mellan båda afdelningarne. 

 Den betydliga förmiskning af utloppens dimensioner, som 

 egt rum i sammanhang med Stockholms bebvggande, måste 

 hafva en stor andel i denna vattenskillnad, som i medeltal 

 för tiden 1846 — 1874 utgjorde 1.03 fot (O.3O6 meter). Denna 

 skillnad är emellertid under olika tider af året mycket olika, 

 emedan de vexlingar, som vattenhöjden i Mälaren och i 

 Östersjön äro underkastade under olika årstider ej följas åt 

 i samma rigtning. Det högsta vattenståndet i Mälaren — 

 liksom i allmänhet i våra insjöar — plägar inträffa om våren 

 efter islossningen och det lägsta vid sommarens slut. Men 

 i Östersjön inträffixr lägsta vattenståndet vanligen under vår- 

 tiden och det högsta under sednare delen af sommaren samt 

 hösttiden. Vid denna tid nalkas hvarandra således Östersjöns 

 och Mälarens vattenspeglar, och till följe af de ofta betyd- 

 liga dagliga variationerna i Östersjöns vattenhöjd inträffar dä 

 oftare än annars att dess yta ställer sig högre än Mälarens, 

 eller att uppsjö infaller. Af motsatt skäl eger uppsjö nästan 

 aldrig rum under vårtiden. Följande siftror, som stödja sig 



') Nemligen Staden mellan broarne. Biddarliohnen och Helgeandshol- 

 men; ursijrungligen voro dessa öar 5, ehuru till omfånget mindre. 



